Alberti-bass
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7c/Mozart_k545_opening.svg/400px-Mozart_k545_opening.svg.png)
Alberti-bass er en akkompagnementsform som karakteriseres av en gjentatt arpeggiofigur[2] som gir musikkstykket en jevn, gjennomgående, flytende karakter. Enkelttonenes rekkefølge er ikke fastlagt og kan varieres av komponisten, men ofte spilles de i rekkefølgen lavest, høyest, midterst, høyest.
Den førklassiske komponisten Domenico Alberti brukte teknikken mye i sine sonater, og den er derfor oppkalt etter ham, til tross for at han ikke kan regnes som opphavsmann.[2]
Albertibassen var mye brukt i klassisismen, til dels også i den romantiske perioden, framfor alt i verk for klaviaturinstrumenter, der figurene vanligvis spilles med venstre hånd. Teknikken ble dessuten mye brukt i gitarmusikk. Også andre instrumenter kunne brukes, eksempelvis i Béla Bartóks 5. strykekvartett fra 1934.
Referanser
- ^ Rink, John (1984). Musical performance: a guide to understanding. Cambridge University Press.
- ^ a b «Alberti Bass» i Baker's Student Encyclopedia of Music. Laura Kuhn (red). Schirmer-Thomson Gale, 1999.