Alzheimers sykdom
Alzheimers sykdom er en tilstand karakterisert av et gradvis, jevnt og irreversibelt tap av nerveceller i hjernebarken. Nedbrytningen av nerveceller resulterer i nedsatt hukommelse, svekkelse av andre kognitive funksjoner og endringer i personligheten. Sykdommen er den vanligste årsaken til demens. Omtrent halvparten av alle pasienter med demens har Alzheimers sykdom. Lidelsen ble først beskrevet i 1906 av den tyske psykiateren og nevropatologen Alois Alzheimer og er oppkalt etter ham.[3] De fleste som diagnostiseres er over 65 år.[4] Den mindre utbredte tilstanden Alzheimers sykdom med tidlig debut, også kalt «presenil demens», oppstår langt tidligere. I 2006 var det 26,6 millioner mennesker som led av sykdommen på verdensbasis. I 2050 vil mer enn én prosent av verdens befolkning kunne ha sykdommen.[5]
Selv om forløpet av Alzheimers sykdom er unikt for hver enkelt, er det mange felles symptomer.[6] De tidligste symptomene blir ofte feilaktig antatt å være aldersrelaterte bekymringer eller uttrykk for stress.[7] I de tidlige stadiene er det hyppigst observerte symptomet en manglende evne til å huske noe nytt, og vedkommende har vanskelig for å erindre nylig observerte fakta. Ved mistanke om Alzheimers sykdom blir diagnosen vanligvis søkt bekreftet gjennom vurderinger av atferd og kognitive tester (forstandstester), eventuelt med tillegg av billeddiagnostikk av hjernen.[8]
Etter hvert som sykdommen forverres, tilkommer symptomer som forvirring, irritabilitet og aggresjon, humørsvingninger, dårligere språkferdigheter og nedsatt langtidshukommelse. Pasienten trekker seg gjerne mer og mer tilbake etter hvert som sansene svekkes.[7][9] Det er vanlig at pasienten blir deprimert av å oppleve at ferdigheter og funksjoner forsvinner, noe som ofte fører til at pasienten behandles feil eller dårlig av både pårørende, pleiepersonell, venner og andre. Gradvis går kroppsfunksjonene tapt, noe som til slutt har dødelig utgang.[10] Prognosen for enkeltpersoner er vanskelig å vurdere. Alzheimers sykdom utvikler seg i en tidsperiode av ukjent lengde, før symptomene blir åpenbare. Lidelsen kan forbli udiagnostisert i mange år. Utviklingen av sykdommen er langsom til å begynne med og får et stadig akselererende forløp. Den gjennomsnittlige levealderen etter at diagnosen er stilt er rundt sju år.[11] Færre enn tre prosent av pasientene lever mer enn 14 år etter at de fikk diagnosen.[12]
Årsaken til Alzheimers sykdom er ikke godt forstått. Forskning viser at sykdommen er forbundet med plakk og fiberknuter i hjernen.[13] Dagens behandlinger har liten effekt på symptomene. Ingen behandling som kan stanse utviklingen av sykdommen, er foreløpig tilgjengelig. Antikolinesteraser som Aricept og Exelon er medikamenter som hos enkelte pasienter kan gi et noe bedre funksjonsnivå, men med samme forverring av tilstanden som de ellers ville hatt. Frem til og med 2008 var mer enn 500 kliniske studier gjennomført med det mål å identifisere en mulig behandling for Alzheimers sykdom.[14] En rekke ikke-evasive tiltak og livsstilstiltak har blitt foreslått for å forebygge Alzheimers sykdom. Det fins lite forskningsmessig dokumentasjon for en sammenheng mellom anbefalinger som blir gitt og redusert nevrodegenerasjon. Psykisk stimulering, mosjon og et balansert kosthold har blitt foreslått for å forebygge og å håndtere sykdommen.[15]
Ettersom Alzheimers sykdom ikke kan helbredes og gradvis gjør pasienten mindre i stand til å ta vare på seg selv, er god ivaretakelse av pasientene viktig. Den viktigste omsorgspersonen er ofte ektefellen eller en nær slektning.[16] Alzheimers sykdom er ofte en stor belastning for omsorgspersoner, både sosialt, psykisk, fysisk og økonomisk.[17][18][19] I utviklede land er Alzheimers en av de sykdommene som koster samfunnet mest.[20][21]
Kjennetegn
Sykdommens forløp er delt i fire trinn, med gradvis progredierende kognitiv svikt og funksjonssvikt.
Pre-demens
De første symptomene relateres ofte feilaktig til alder eller stress.[7] Grundige nevropsykologiske tester kan avsløre mild kognitiv svikt opp til åtte år før en person oppfyller kliniske kriterier for diagnostisering av Alzheimers sykdom.[22] Disse tidlige symptomene kan påvirke de mest komplekse daglige gjøremålene.[23] Den mest merkbare svekkelsen er hukommelsestap, som viser seg som i vansker med å huske nylig innlærte fakta, og manglende evne til å tilegne seg ny informasjon.[22][24]
Subtile problemer med å løse oppgaver som krever oppmerksomhet, planlegging, fleksibilitet og abstrakt tenkning, eller svekkelser i semantisk minne (minner om betydninger og begrepsrelasjoner), kan også være symptomer på tidlige stadier av Alzheimers sykdom.[22] Apati kan observeres på dette stadiet, og er fortsatt det viktigste, vedvarende, nevropsykiatriske symptomet gjennom hele sykdomsforløpet.[25] De prekliniske stadiene av sykdommen har også blitt kalt mild kognitiv svekkelse,[24] men om dette begrepet betegner en annen diagnose eller identifiserer det første trinnet i Alzheimers, er omstridt.[26]
Tidlig Alzheimers sykdom
Hos personer med Alzheimers sykdom fører gradvis økende svekkelse av læring og hukommelse til slutt til en definitiv diagnose. Hos noen få personer er vanskeligheter med språket, eksekutivfunksjoner, persepsjon (agnosi) eller gjennomføring av bevegelser (apraksi) mer fremtredende enn problemer med hukommelsen.[27] Alzheimers sykdom påvirker ikke all minnekapasitet likt. Eldre minner fra pasientens liv (episodisk minne), fakta som er innlært (semantisk minne) og implisitt hukommelse (kroppens minne om hvordan man gjør ting, som å bruke en gaffel til å spise) påvirkes i mindre grad enn nye minner.[28][29]
Språkproblemer er hovedsakelig preget av et snevrere ordforråd og redusert ordflyt, noe som gir et generelt fattigere muntlig og skriftlig språk.[27][30] I denne fasen er personer med Alzheimers sykdom vanligvis i stand til å formidle grunnleggende tanker.[27][30][31] Svekkelse i utføring av motoriske oppgaver som skriving, tegning eller påkledning, koordinering av visse bevegelser og vansker med planlegging kan være til stede, men de er ofte lite tydelige for omgivelsene.[27] Etter hvert som sykdommen utvikler seg, kan pasienter med Alzheimers sykdom ofte fortsette å utføre mange oppgaver selvstendig, men kan trenge hjelp eller tilsyn med de kognitivt mest krevende aktivitetene.[27]
Moderat Alzheimers sykdom
Sykdommen forverrer seg gradvis, og pasientene blir til slutt avhengige av hjelp. De kan etter hvert ikke utføre de fleste daglige gjøremål.[27] Talevansker blir tydelige og skyldes manglende evne til å huske ord, noe som fører til hyppig feil bruk av ord (parafasi). Lese- og skriveferdigheter går også gradvis tapt.[27][31] Komplekse bevegelser blir mindre koordinerte når Alzheimers sykdom utvikler seg, slik at risikoen for å falle øker.[27] I løpet av denne fasen forverres hukommelsesproblemene, og det hender at pasienten ikke gjenkjenner nære slektninger.[27] Langtidsminnet, som tidligere var intakt, blir svekket.[27]
Ved tidlig Alzheimers sykdom vil retningssans og romforståelse bli redusert. Ved bilkjøring kan dette resultere i at pasienten kjører i feil retning i kryss som burde være kjente og de kan komme i feil retning ut på motorvei.
På grunn av orienteringsproblemer kan balansen bli dårligere fordi synsinntrykkene gir utilstrekkelig informasjon for hva som er opp. Rom med lite kontrast mellom gulv, vegger og tak gir mer svimmelhet og flere fall enn rom med gode kontraster mellom gulv, vegger, tak, taklister gulvlister, dører og dørkarmer. Polerte gulv med refleks kan oppfattes som vannflater hvor pasienten ikke tør å gå.
Atferds-og nevropsykiatriske endringer blir mer uttalte. Vanlige symptomer er vandring, irritabilitet og et ustabilt følelsesliv der pasienten for eksempel gråter lett, viser plutselig aggresjon eller gjør motstand mot å ta i mot omsorg.[27] «Sundowning» kan også forekomme, dette er en tilstand hvor personen blir mer forvirret eller agitert sent på ettermiddagen eller tidlig på kvelden.[32] Omtrent 30 % av pasientene utvikler ulike former for vrangforestillinger.[27] Pasientene mister også innsikt i sykdommen og i sine egne begrensninger (anosognosi).[27] Inkontinens kan tilkomme.[27] Disse symptomene kan være belastende for pårørende og omsorgspersoner. Omsorgsbyrden kan reduseres ved å flytte pasienten fra hjemmet til institusjon.[27][33]
Fremskreden Alzheimers sykdom
I denne siste fasen av Alzheimers sykdom er pasienten helt avhengig av hjelp.[27] Språket er redusert til enkle setninger eller enkelte ord, og til slutt forsvinner taleevnen fullstendig.[27][31] Til tross for tapet av verbale språkferdigheter, kan pasienter ofte forstå og gjengjelde emosjonelle signaler.[27] Selv om aggressivitet fortsatt kan opptre, er ekstrem apati og utmattelse langt vanligere.[27] Pasientene vil til slutt ikke kunne utføre selv de enkleste oppgaver uten hjelp.[27] Muskelmasse og bevegelsesevne går ned, og pasientene blir til slutt sengeliggende og mister evnen til å spise selv.[27] Alzheimers sykdom er en dødelig sykdom, men dødsårsaken vil typisk være en ytre faktor som infeksjon i et trykksår eller lungebetennelse, ikke selve sykdommen.[27]
Årsaker
Flere konkurrerende hypoteser forsøker å forklare årsakene til sykdommen. Den eldste, som de fleste tilgjengelige medisinske behandlinger er basert på, er den kolinerge hypotesen,[34] som forklarer Alzheimers som et resultat av redusert syntese av signalstoffet acetylkolin. Den kolinerge hypotesen har ikke lenger bred støtte, hovedsakelig fordi medisiner beregnet på å behandle acetylkolinmangelen ikke har vært særlig effektive. Opptreden av store ansamlinger av proteinet amyloid i nervesystemet,[35] som fører til generalisert nevroinflammasjon, er foreslått som en kolinerg effekt.[36]
Amyloidhypotesen ble lansert i 1991 og hevdet at amyloid beta (Aβ)-avleiringer er den grunnleggende årsaken til sykdommen.[37][38] Støtte for dette synet har en funnet i plasseringen av genet for amyloid-beta-forløperprotein (APP) på kromosom 21, sammen med det faktum at mennesker med trisomi 21 (Downs syndrom) som har en ekstra genkopi, nesten alltid får Alzheimers sykdom i 40-årsalderen.[39][40] Også APOE4, den viktigste genetiske risikofaktoren for Alzheimers sykdom, fører til stor ansamling av amyloid i hjernen før alzheimerssymptomer oppstår. Dermed skjer Aβ-deponering forut for klinisk Alzheimers.[41] Ytterligere dokumentasjon kommer fra det faktum at transgene mus som uttrykker en mutant form av det menneskelige APP-genet, utvikler fibrillære amyloidplakk og Alzheimerslignende hjernepatologi med spatiale læringsproblemer.[42]
En eksperimentell vaksine fjernet amyloide plakk i tidlige forsøk med mennesker, men hadde ikke noen vesentlig effekt på demens.[43] Forskere har mistenkt ikke-plakk Aβ-oligomerer (aggregater av mange monomerer) som primær sykdomsfremkallende form av Aβ. Disse toksiske oligomerene, også kalt amyloid-avledede diffusible ligander (ADDLs), binder seg til en overflatereseptor på nerveceller og endrer strukturen av synapsen, og forstyrrer derved signaloverføringen mellom nervecellene.[44] En reseptor for Aβ-oligomerer kan være prionproteinet, det samme proteinet som har vært knyttet til kugalskap og den beslektede menneskelige tilstanden, Creutzfeldt-Jakobs sykdom. Prionproteinet kan potensielt knytte den underliggende mekanismen for de to nevrodegenerative lidelsene til mekanismen bak Alzheimers sykdom.[45]
I 2009 ble det foreslått at en nær slektning av beta-amyloid protein, og ikke nødvendigvis beta-amyloid i seg selv, kan være en årsak til sykdommen. Ifølge denne nye teorien vil en amyloid-relatert mekanisme som poder nevronkoblinger i hjernen i den raske vekstfasen tidlig i livet, kunne bli utløst av aldringsprosesser senere i livet og føre til ødeleggelsen av nerveceller i Alzheimers sykdom.[46] N-APP, et fragment av APP fra peptidets N-terminal, ligner beta-amyloid og spaltes fra APP av et av de samme enzymene. N-APP utløser en selvdestruerende kjede ved å binde seg til en reseptor kalt nevronal dødsreseptor 6 (DR6, også kjent som TNFRSF21).[46] DR6 er i høy grad uttrykt i de menneskelige hjerneregionene som er mest berørt av Alzheimers, så det er mulig at N-APP/DR6-kjeden kan utløses i den aldrende hjernen og gi skade. I denne modellen spiller beta-amyloid en komplementær rolle ved å undertrykke synapsenes funksjon.
En studie fra 2004 fant at deponering av amyloide plakk ikke korrelerer godt med tap av nevroner.[47] Denne observasjonen støtter tau-hypotesen, ideen om at tau-protein-abnormiteter utøser sykdomskaskaden.[38] I denne modellen begynner hyperfosforylert tau å koble seg med andre tråder av tau. Etter hvert danner de nevrofibrillære fiberknuter inne i nervecellene.[48] Når dette skjer, disintegrerer mikrotubuliene, og nervecellens transportsystem kollapser.[49] Resultatet blir først til feil i den biokjemiske signaloverføringen mellom nervecellene, og fører senere til celledød.[50] Herpes simplex-virus type 1 er også blitt hevdet å spille en utløsende rolle hos mennesker som er bærere av de mottakelige versjonene av apoE-genet.[51]
En annen hypotese hevder at sykdommen kan være forårsaket av alders-relatert myelinhenfall i hjernen. Demyelinisering fører til forstyrrelser i aksonal transport, noe som fører til tap av nevroner. Jern som utskilles i løpet av myelinhenfall, er antatt å forårsake ytterligere skade. Homeostatiske myelinreparasjonsprosesser bidrar til utvikling av proteinavleiringer som amyloid-beta og tau.[52][53][54]
Oksidativt stress er en vesentlig mekanisme i sykdommens patologi.[55]
Hos pasienter med Alzheimers sykdom finner en at 70 % av locus coeruleus-celler som avgir noradrenalin, er tapt. Cellene, som i tillegg til sin rolle som nevrotransmittere, lokalt diffunderer fra «knuter» som et endogent, antiinflammatorisk middel i mikromiljøet rundt nervecellene, gliacellene, og blodkar i neocortex og hippocampus.[56] Det er vist at noradrenalin stimulerer mikroglia hos mus til å undertrykke Aβ-indusert produksjon av cytokiner og fagocytosen av Aβ.[56] Funnet kan tyde på at degenerasjon av locus ceruleus kan være ansvarlig for økt Aβ- deponering i alzheimersrammede hjerner.[56]
Patofysiologi
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Alzheimer_dementia_%283%29_presenile_onset.jpg/250px-Alzheimer_dementia_%283%29_presenile_onset.jpg)
Nevropatologi
Alzheimers sykdom karakteriseres av tap av nevroner og synapser i hjernebarken og i enkelte subkortikale regioner. Tapet resulterer i atrofi («henfall») av de berørte regionene, inkludert degenerasjon i tinninglappen og parietallappen og deler av frontal cortex og gyrus cinguli.[36] Studier ved hjelp av MR og PET har dokumentert at størrelsen på bestemte områder av hjernen ble redusert hos pasienter, sammenlignet med tilsvarende bilder fra friske eldre. Samtidig med at størrelsen på hjerneområdene ble redusert, utviklet mild kognitiv svekkelse seg til Alzheimers sykdom hos pasientene.[57]
Både amyloid plakk og neurofibrillære fiberknuter er klart synlige ved mikroskopi av hjernevev fra pasienter rammet av Alzheimers sykdom.[13] Plakk er tette, for det meste uoppløselige avleiringer av amyloid-beta peptid og cellemateriale utenfor og rundt nervecellene. Fiberknuter (nevrofibrillære floker) er oppsamlinger av det microtubuli-assosierte proteinet tau som har blitt hyperfosforylisert og akkumulert inne i cellene. Mange eldre utvikler plakk og fiberknuter som følge av aldring, men hjernen til Alzheimers-pasienter har et større antall plakk i bestemte områder av hjernen, som tinninglappen.[58] Lewy-legemer er ikke sjeldne i alzheimerspasientens hjerne.[59]
Biokjemi
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/Amyloid-plaque_formation-big.jpg/250px-Amyloid-plaque_formation-big.jpg)
Alzheimers sykdom har blitt identifisert som en proteinsykdom (proteopati) relatert til feil i sammenføyningen av proteiner, forårsaket av opphopning av unormalt brettede A-beta og tau-proteiner i hjernen.[60] Plakk består av små peptider, 39–43 aminosyrer lang, kalt beta-amyloid (også skrevet som A-beta eller Aβ). Beta-amyloid er et fragment fra et større protein kalt amyloid forløperprotein (APP), et transmembran-protein som penetrerer nevronets membran. APP er kritisk viktig for nevroners vekst og overlevelse og for reparasjon etter skade.[61][62] Ved Alzheimers sykdom fører en ukjent prosess til at APP deles opp i mindre fragmenter av enzymer gjennom proteolyse.[63] Ett av disse fragmentene gir opphav til fibriller av beta-amyloid, som danner klumper som avleires utenfor nevronene i tette depoter som kalles senile plakk.[13][64]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/TANGLES_HIGH.jpg/250px-TANGLES_HIGH.jpg)
Alzheimers sykdom er også ansett som en tauopati på grunn av unormal oppsamling av tau-protein. Hver nervecelle har et cytoskjelett, en intern støttestruktur som delvis består av strukturer som kalles mikrotubuli. Mikrotubuliene er en form for kanaler som fører næringsstoffer og molekyler fra cellelegemet til endene av aksonene og tilbake. Et protein kalt Tau stabiliserer mikrotubuli når det er fosforylert, og kalles derfor et mikrotubulus-assosiert protein. Ved Alzheimers sydkom gjennomgår tau kjemiske endringer og blir hyperfosforylert. Proteinet begynner da å koble seg sammen med andre tråder og det dannes neurofibrillære fiberknuter. Til slutt går nevronets transportsystem i oppløsning.[65]
Sykdomsmekanisme
Nøyaktig hvordan forstyrrelsene i produksjon og aggregering av beta-amyloid-peptid gir opphav til Alzheimer-patologi er ikke kjent.[66] Amyloid-hypotesen peker tradisjonelt på opphopning av beta-amyloid-peptider som den sentrale hendelsen som utløser degenerasjon av nevroner. Akkumulering av amyloid-fibriller, som antas å være den giftige formen for proteinet, forstyrrer cellens kalsium-ion-homeostase og induserer programmert celledød (apoptose).[67] Det er også kjent at Aβ selektivt bygger seg opp i mitokondriene i cellene i Alzheimers-pasienters hjerne, der det også hemmer visse enzymfunksjoner og utnyttelse av glukose hos nevronene.[68]
Ulike inflammatoriske prosesser og cytokiner kan også ha en rolle i patologien bak Alzheimers sykdom. Betennelse er en generell markør for vevsskade ved alle sykdommer, og kan enten være sekundær til vevsskade ved Alzheimers sykdom eller utgjøre en markør for en immunologisk respons.[69]
Endringer i fordelingen av ulike nevrotrope faktorer og i uttrykket til reseptorer som hjernederivert nevrotrop faktor (BDNF) har blitt beskrevet ved Alzheimers sykdom.[70][71]
Genetikk
De aller fleste tilfeller av Alzheimers sykdom opptrer sporadisk, noe som betyr at sykdommen ikke er arvelig, selv om forekomsten av bestemte gener gir risiko for å utvikle sykdommen. Den andre ytterligheten er familiære former for autosomal-dominant arv, som vanligvis har en debut før fylte 65 år. Forekomsten av denne formen for Alzheimers sykdom er 0,1 prosent.[72]
De fleste tilfeller av autosomal, dominant, familiær Alzheimers kan tilskrives mutasjoner i ett av tre gener: amyloid forløperprotein (APP) og preseniliner 1 og 2.[73] De fleste mutasjoner i APP og presenilin-gener øker produksjonen av et lite protein kalt Aβ 42, som er den viktigste komponenten i senile plakk.[74] Noen av mutasjonene endrer bare størrelsesforholdet mellom Aβ42 og andre viktige varianter, for eksempel Aβ40, uten å øke Aβ42-nivåer.[74][75] Dette tyder på at presenilin-mutasjoner kan forårsake sykdom, selv om den lavere totale mengden Aβ som er produsert kan peke på andre roller for presenilin eller en rolle for endringer i funksjonen av APP og /eller fragmentene av det enn Aβ.
De fleste tilfeller av Alzheimers sykdom viser ikke autosomal-dominant arv og kalles sporadisk opptredende Alzheimers sykdom. Genetiske forskjeller kan likevel fungere som risikofaktorer. Den mest kjente genetiske risikofaktoren er arv av ε4-allelet av apolipoprotein E (APOE).[76][77] Mellom 40 og 80 % av pasientene med Alzheimers sykdom har minst ett apoE4 allel.[77] APOE4-allelet øker risikoen for sykdommen til det tredobbelte hos heterozygote (toeggede) tvillinger og med 15 ganger hos homozygote (eneggede) tvillinger.[72] Genetikere er enige om at mange andre gener også fungerer som risikofaktorer eller har beskyttende effekter, og påvirker utviklingen av sent debuterende Alzheimers sykdom.[73] Over 400 gener har blitt testet for tilknytning til sent innsettende sporadisk opptredende Alzheimers sykdom,[73] de fleste uten resultat.[72]
Diagnostikk
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/PET_Alzheimer.jpg/190px-PET_Alzheimer.jpg)
Alzheimers sykdom blir vanligvis diagnostisert klinisk utfra pasientens sykehistorie, sammenholdt med slektningers historie, og kliniske observasjoner, basert på tilstedeværelse av karakteristiske nevrologiske og nevropsykologiske funksjoner, og fravær av andre mulige sykdommer.[78][79] Avansert medisinsk billeddiagnostikk med computertomografi (CT) eller magnetisk resonans-imaging (MRI), og med «single photon emission computed tomografi» (SPECT) eller «positron-emisjons-tomografi» (PET) kan brukes til å ekskludere annen cerebral patologi, og andre undergrupper av demens.[80] Videre kan teknikken predikere (forutsi) overgangen fra prodromalstadier (mild kognitiv svekkelse) til Alzheimers sykdom.[81]
Vurdering av hvordan pasienten fungerer intellektuelt, inkludert minnetesting, kan videre karakterisere sykdommens stadier.[7] Medisinske organisasjoner har utviklet diagnostiske kriterier for å lette og standardisere den diagnostiske prosessen for praktiserende leger. Diagnosen kan bekreftes med svært høy nøyaktighet ved obduksjon når hjernematerialet er tilgjengelig og kan bli undersøkt histologisk.[82]
Diagnostiske kriterier
De amerikanske organisasjonene The National Institute of Neurological and Communicative Disorders and Stroke (NINCDS) og Alzheimer's Disease and Related Disorders Association (ADRDA, nå kjent som Alzheimer's Association), etablerte den mest brukte NINCDS-ADRDA Alzheimers-kriterier for diagnosen i 1984,[82] Kriteriene ble grundig revidert i 2007.[83]
Disse kriteriene krever at både kognitiv svekkelse og et mistenkt demenssyndrom er til stede, bekreftet ved nevropsykologisk testing som konkluderer med mulig eller sannsynlig Alzheimers. En histopatologisk bekreftelse inkludert en mikroskopisk undersøkelse av hjernevev er nødvendig for en definitiv diagnose. God statistisk reliabilitet og validitet har blitt vist mellom de diagnostiske kriteriene og definitiv histopatologisk bekreftelse.[84] Åtte kognitive domener er mest svekket i Alzheimers – minne, språk, perseptuelle ferdigheter, oppmerksomhet, konstruerende evner, orientering, problemløsning og funksjonsevne. Disse domenene er sammenfallende med NINCDS-ADRDA Alzheimers-kriterier som angitt i Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM-IV-TR) publisert av American Psychiatric Association.[85][86]
Diagnostiske verktøy
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/InterlockingPentagons.svg/250px-InterlockingPentagons.svg.png)
Nevropsykologiske tester som Mini Mental Status (MMS) er mye brukt for å evaluere kognitiv svikt. Mer omfattende testing er nødvendig for å få resultater med høy pålitelighet, særlig i de tidligste stadier av sykdommen.[87][88] Nevrologisk undersøkelse tidlig i forløpet av Alzheimers sykdom vil vanligvis gi normale resultater, med unntak av åpenbar kognitiv svikt, som ikke nødvendigvis avviker fra bildet ved andre sykdomsprosesser, inkludert andre årsaker til demens.
Grundigere nevrologisk utredning er avgjørende for differensialdiagnose av Alzheimers og andre sykdommer.[7] Intervjuer med familiemedlemmer blir også benyttet for å vurdere hvor alvorlig sykdommen er. Omsorgspersoner kan gi viktig informasjon om evnen til å gjennomføre vanlige daglige gjøremål, og hvordan vedkommendes mentale fungering har blitt dårligere over tid.[81] Omsorgspersoners synspunkter er særlig viktige, ettersom en person med Alzheimers sykdom ofte ikke er klar over sin egen svekkelse.[89] Mange ganger har også familiene vanskeligheter med å oppdage de første demenssymptomene og er ikke i stand til å formidle nøyaktig informasjon til legen.[90]
En annen, nyere og objektiv markør for sykdommen, er analysen av spinalvæske for amyloid beta- eller tau-proteiner.[91] Testen omfatter både totalt tau-protein og fosforylert tau-181P-protein-konsentrasjoner.[92] Når man søker etter disse proteinene ved hjelp av en spinalpunksjon kan man predikere (forutsi) utbruddet av Alzheimers med en sensitivitet på mellom 94 og 100 %.[92] Påvisning av proteiner sammen med eksisterende bildediagnostiske teknikker setter leger i stand til å identifisere pasienter med signifikant hukommelsestap og som allerede er i ferd med å utvikle sykdommen.[92] Spinalvæske-testene er kommersielt tilgjengelige, i motsetning til den nyeste billeddiagnostiske teknologien.[93] Alzheimers sykdom ble i en studie i 2010 diagnostisert hos en tredjedel av personer som ikke har noen symptomer, noe som betyr at sykdommen oppstår lenge før symptomene tilkommer.[94]
Supplerende tester gir ekstra informasjon om aspekter ved sykdommen eller benyttes for å utelukke andre diagnoser. Blodprøver kan identifisere andre årsaker til demens enn Alzheimers sykdom,[7] årsaker som i sjeldne tilfeller kan være reversible.[95] Det er vanlig å utføre tester på skjoldbruskkjertelfunksjonen, vurdere vitamin B12-status, utelukke syfilis, utelukke metabolske problemer (inkludert tester for nyrefunksjonen, elektrolyttnivåer og for diabetes), vurdere nivåer av tungmetaller (for eksempel bly, kvikksølv) og anemi. (Se differensialdiagnose for aldersdemens). Det er også nødvendig å utelukke delir.
Psykologiske tester for depresjon er også i bruk, fordi depresjon kan sammenfalle med Alzheimers sykdom (se depresjon ved Alzheimers sykdom), og være et tidlig tegn på kognitiv svikt,[96] vel så viktig er at depresjon kan være årsaken til kognitiv svikt, en svikt som kan gå tilbake ved vellykket behandling av depresjonen.[97][98]
Billeddiagnostikk
Når de er tilgjengelige som diagnostiske verktøy, brukes single photon emission computed tomography (SPECT) og positronemisjonstomografi (PET) til å bekrefte en Alzheimers-diagnose i forbindelse med undersøkelse av mental status.[99] Hos en person som allerede har demens, synes SPECT å være overlegen i å differensiere Alzheimers sykdom fra andre mulige årsaker, sammenlignet med vanlige psykiske tester og analyse av personens medisinske historie.[100] Fremgangen har ført til forslag om nye diagnostiske kriterier.[7][83]
En ny teknikk som kalles PiB PET, har blitt utviklet for direkte og tydelig billedbehandling av beta-amyloid-avleiringer in vivo ved hjelp av en «tracer» som binder seg selektivt til A-beta-avleiringer.[101] PiB-PET bruker karbon-11 PET-scanning. Nylige studier antyder at PiB-PET er 86 % nøyaktig i å forutsi hvilke personer med mild kognitiv svikt som vil utvikle Alzheimers sykdom i løpet av to år, og 92 % nøyaktig i å utelukke sannsynligheten for å utvikle Alzheimers sykdom.[102]
Et lignende radiologisk stoff for PET-skanning kalt florbetapir-fluor-18, eller bare florbetapir, som inneholder det mer tidsstabile, radioaktive fluor-18, har nylig blitt utviklet og testet som et mulig diagnostisk verktøy for Alzheimers.[103][104][105][106] I likhet med PiB binder florbetapir seg til beta-amyloid, men på grunn av bruken av fluor-18 har stoffet en halveringstid på 110 minutter, i motsetning til PiBs radioaktive halveringstid på bare 20 minutter. Wong et al. fant at jo lenger levetid for traceren, jo mer akkumuleres den i hjernen til Alzheimer-pasientene, særlig i regionene kjent for å være assosiert med beta-amyloid avleiringer.[106]
En systematisk oversikt mener at amyloid-bildeteknikker i årene fremover sannsynligvis vil bli brukt som et supplement til andre markører, snarere enn som et alternativ.[107]
Volumetrisk MR kan oppdage endringer i størrelsen av hjerneregionene. Måling av de regionene som atrofierer under utvikling av Alzheimers sykdom er lovende som en diagnostisk indikator, og kan vise seg billigere enn andre billedfremstillende metoder.[108]
Nyere studier tyder på at metabolitt-nivåer i hjernen kan brukes som biomarkører for Alzheimers sykdom.[109]
Forebygging
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Honor%C3%A9_Daumier_032.jpg/250px-Honor%C3%A9_Daumier_032.jpg)
I dag fins det ingen endelig dokumentasjon for at ett bestemt tiltak effektivt forebygger Alzheimers sykdom[110] Globale studier av tiltak for å hindre eller forsinke utbruddet av Alzheimers sykdom har ofte gitt resultater som ikke henger godt sammen mellom studiene. Epidemiologiske studier har sett på sammenhenger mellom visse faktorer som er mulige å påvirke, og sannsynligheten for å utvikle Alzheimers sykdom i en befolkningsgruppe. Kjente faktorer er kosthold, risiko for hjerte- og karsykdom, medikamenter og intellektuelle aktiviteter. Bare videre forskning, herunder kliniske studier, vil avdekke om å påvirke disse faktorene i gunstig retning kan bidra til å forebygge Alzheimers sykdom.[111]
Selv om risikofaktorer for hjerte- og karsykdom, som for eksempel hyperkolesterolemi, hypertensjon, diabetes og røyking er assosiert med høyere risiko for Alzheimers sykdom,[112][113] har ikke statiner, som er kolesterolsenkende medisiner, effektivt kunnet forebygget eller bedre sykdommen.[114][115] Det er mulig at ingrediensene i en middelhavsdiett, som frukt og grønnsaker, brød, hvete og andre kornprodukter, olivenolje, fisk og rødvin, hver for seg eller i kombinasjon kan redusere risikoen for og utviklingen av Alzheimers sykdom.[116] Diettens gunstige effekt på hjerte- karsystemet har vært foreslått som virkningsmekanismen.[116] Det fins begrenset dokumentasjon på at lett til moderat bruk av alkohol, særlig rødvin, er forbundet med lavere risiko for Alzheimers sykdom.[117]
Vitaminer har vært foreslått å kunne forebygge Alzheimers sykdom, men en har ikke funnet en tilstrekkelig godt dokumentert effekt. Verken c-vitamin,[118] E,[118][119] eller folinsyre med eller uten vitamin 12 B,[120] er sikkert vist å kunne forebygge eller behandle Alzheimers sykdom. Vitamin E er blitt knyttet til helserisiko.[118] Studier som har undersøkt folat (B9) og andre B-vitaminer kunne ikke å vise noen signifikant sammenheng med kognitiv svikt.[121]
Langvarig bruk av ikke-steroide anti-inflammatoriske medikamenter (NSAIDs) er assosiert med redusert sannsynlighet for å utvikle Alzheimers sykdom.[122] Undersøkelser av vev fra avdøde personer (post mortem-studier), dyremodeller, og in vitro-undersøkelser støtter også teorien om at NSAIDs kan redusere betennelser relatert til amyloide plakk.[122] De undersøkelsene som har testet ut NSAIDs brukt som palliativ behandling, har ikke vist positive resultater.[122] Curcumin fra karrikrydderet gurkemeie har vist noe effekt i å forebygge hjerneskade hos mus.[123][124] Hormonbehandling, som tidligere ble benyttet, antas ikke lenger å forebygge demens, og kan i noen tilfeller være assosiert med demens.[125][126] Det fins sprikende og lite overbevisende dokumentasjon for at ginkgo biloba har positiv effekt på kognitiv svikt og demens,[127] og en fersk undersøkelse konkluderer med at midlet ikke reduserer forekomsten av Alzheimers sykdom.[128] En studie over 21 år fant at middelaldrende personer som drakk 3–5 kopper kaffer hver dag, hadde en 65 % redusert risiko for demens sent i livet.[129]
Personer som deltar i intellektuelt stimulerende aktiviteter som å lese, spille brettspill, løse kryssord, spille musikkinstrumenter eller delta i vanlig sosialt samvær, har en redusert risiko for Alzheimers sykdom.[130] Dette er forenlig med kognitiv reserve-teorien, som sier at noen livserfaringer gir mer effektiv nevral funksjon, noe som utgjør en form for kognitiv «reserve» som forsinker demens-symptomene.[130] Utdanning forsinker utbruddet av Alzheimers syndrom, men er ikke relatert til tidligere død etter diagnose.[131] Fysisk aktivitet er også forbundet med redusert risiko for Alzheimers.[131]
Noen studier har vist en økt risiko for å utvikle Alzheimers sykdom ved eksponering for miljøfaktorer som metaller, spesielt aluminium[132][133] eller eksponering for løsemidler.[134] Kvaliteten på noen av disse studiene har vært kritisert,[135] og andre studier har konkludert med at det ikke fins noen sammenheng mellom disse miljømessige faktorene og utviklingen av Alzheimers sykdom.[136][137][138][139]
Mens noen studier antyder at ekstremt lavfrekvente elektromagnetiske felt kan øke risikoen for Alzheimers sykdom, har andre forskere konkludert med at flere epidemiologiske og laboratoriemessige undersøkelser av hypotesen er nødvendig.[140] Røyking er en betydelig risikofaktor for Alzheimers sykdom.[141] Systemiske markører i det medfødte immunsystemet er risikofaktorer for sent innsettende Alzheimers.[142]
Behandling
Det finnes ingen helbredende behandling for Alzheimers sykdom. De behandlinger som er tilgjengelige, lindrer symptomene i beskjeden grad. Dagens behandlinger kan deles inn i medikamenter, psykososiale tiltak og omsorgstiltak.
Medikamentell behandling
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Donepezil_1EVE.png/14px-Donepezil_1EVE.png)
Lovende preklinisk forskning, publisert desember 2016, viste at benfotiamine forbedret den kognitive evnen til personer med Alzheimers sykdom. Benfotiamine forbedret den kognitive evnen til pasienter med mild til moderat Alzheimers sykdom, uavhengig av amyloid akkumulert i hjernen.[143] En klinisk studie på virkningen av benfotiamine på pasienter med Alzheimers sykdom er underveis pr oktober 2017.[144]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/Memantine.svg/190px-Memantine.svg.png)
Fire medisiner er nå godkjent av offentlige instanser som for eksempel den amerikanske Food and Drug Administration (FDA) og European Medicines Agency (EMA). Alle behandler kognitive uttrykk for Alzheimers sykdom. Tre er acetylkolinesterase-hemmere og den siste er memantin, en NMDA-reseptor antagonist. Ingen medikamenter ser ut til å utsette eller stanse utviklingen av sykdommen.
Redusert aktivitet i kolinerge nevroner er et velkjent trekk ved Alzheimers sykdom.[145] Acetylkolinesterase-hemmere reduserer hastigheten på nedbrytningen av acetylkolin (ACH). Dermed øker konsentrasjonen av ACH i hjernen.[146] Kolinesterasehemmere godkjent for behandling av Alzheimers symptomer er donepezil (preparatnavn Aricept ).[147] galantamin (Razadyne)[148] og rivastigmin (preparat Exelon[149] og Exelon Patch[150] ) Det fins dokumentasjon for at medikamentene har effekt ved mild til moderat Alzheimers sykdom,[151][152] og noe dokumentasjon for effekt når sykdommen er langt fremskreden. Bare donepezil er godkjent for behandling av fremskreden Alzheimers demens.[153] Bruken av legemidlene ved mild kognitiv svikt er ikke vist å forsinke utvikling av Alzheimers sykdom.[154] De vanligste bivirkningene er kvalme og oppkast som begge er knyttet til kolinergt overskudd. Bivirkningene oppstår hos omkring 10–20 % av pasientene og er milde til moderat alvorlige. Mindre vanlige bivirkninger er muskelkramper, nedsatt hjerterytme (bradykardi), redusert appetitt og vekt, og økt magesyreproduksjon.[155]
Glutamat er en nyttig eksitatorisk nevrotransmitter i nervesystemet, men store mengder av transmitteren i hjernen kan gi celledød. Prosessen bak kalles eksitotoksisitet og inkluderer en overstimulering av glutamatreseptorene. Eksitotoksisitet forekommer ikke bare ved Alzheimers sykdom, men også ved andre nevrologiske sykdommer som Parkinsons sykdom og multippel sklerose.[156] Memantin (preparatnavn Akatinol, Axura, Ebixa / Abixa, Memox og Namenda ),[157] er en nonkompetitiv NMDA-reseptor-antagonist først benyttet mot influensa. Memantin virker på det glutamaterge systemet ved å blokkere NMDA-reseptorer og hemme overstimulering av glutamat.[156][157] Memantin har vist seg å være moderat effektiv i behandling av moderat til alvorlig Alzheimers sykdom. Effekten i de tidlige stadiene av Alzheimers sykdom er ukjent.[158] Rapporterte bivirkninger av memantin er sjeldne og milde, inkludert hallusinasjoner, forvirring, svimmelhet, hodepine og tretthet.[159] Kombinasjonen av memantin og donepezil har vist seg å ha «statistisk signifikant, men klinisk marginal effekt».[160]
Antipsykotiske legemidler er i beskjeden grad nyttige for å redusere aggresjon og psykose hos pasienter med Alzheimers sykdom og atferdsproblemer, men er forbundet med alvorlige bivirkninger, for eksempel cerebrovaskulære hendelser og bevegelsesvansker. Midlene skal derfor ikke benyttes rutinemessig.[161][162] Når de brukes på lang sikt, har de vist seg å være assosiert med økt dødelighet.[162]
Medisinsk marihuana synes å være effektiv i å forsinke Alzheimers sykdom. Den aktive ingrediensen i marihuana, THC, hindrer avleiringer i hjernen som assosiert med Alzheimers sykdom. THC ble funnet å hemme acetylcholinesterase mer effektivt enn kommersielt markedsførte legemidler. THC ble også funnet å forsinke amylogenese.[163][164]
Psykososiale tiltak
Psykososiale tiltak brukes som et supplement til medikamentell behandling og kan inndeles i atferds-, følelses-, kognisjons- eller stimulerings-orienterte tilnærminger. Lite forskning om effekten er publisert, og er sjelden spesifikk for Alzheimers sykdom, men handler i stedet om demens generelt.[165]
Ved atferdsmessige tiltak er målet å identifisere og redusere utløsende hendelser for, og konsekvenser av, problematferd. Denne tilnærmingen har ikke hjulpet pasienten til å fungere bedre generelt,[166] men kan bidra til å redusere spesifikk problematferd, som for eksempel inkontinens.[167] Det mangler data av høy kvalitet om effektiviteten av disse teknikkene for andre atferdsproblemer, som vandring.[168][169]
Emosjonelt orienterte tiltak omfatter erindringsterapi, valideringsterapi, støttende psykoterapi, sensorisk integrasjon (snoezelen) og simulert tilstedeværelsesterapi. Støttende psykoterapi har vært gjenstand for få eller ingen formelle vitenskapelige studier, men noen leger finner tiltaket nyttig for å hjelpe mildt rammede pasienter med å tilpasse seg sykdommen.[165] Erindringsterapi (RT) innebærer å drøfte tidligere erfaringer individuelt eller i gruppe, ofte ved hjelp av fotografier, husholdningsartikler, musikk og lydopptak, eller andre kjente elementer fra fortiden. Selv om det fins få kvalitetsstudier av effekten av RT, kan tiltaket være gunstig for kognisjon og humør.[170]
Simulert tilstedeværelsesterapi (SPT) er basert på tilknytningsteorier og innebærer å spille av et opptak med stemmene til de nærmeste slektningene til pasienten. Det finnes delvis dokumentasjon som tyder på at SPT kan redusere problematferd.[171] Valideringsterapi tar utgangspunkt i betydningen det har å akseptere virkeligheten og å erkjenne det som er sant for et annet menneske, mens sensorisk integrasjon benytter øvelser som har som mål å stimulere sansene. Det fins dokumentasjon som viser nytte av disse terapiene.[172][173]
Målet med kognisjons-orienterte behandlinger, som inkluderer virkelighetsorientering og kognitiv gjenlæring, er å redusere kognitiv svikt. Virkelighetsorientering består i å presentere informasjon om tid, sted eller person for å lette pasientens forståelse av sine omgivelser og hvor vedkommende hører hjemme i omgivelsene. Kognitiv gjenlæring tar sikte på å forbedre nedsatt kapasitet ved å øve opp mentale evner. Begge tiltakene har vist noe effekt i å bedre kognitiv kapasitet,[174][175] men i enkelte studier var effektene forbigående, og negative effekter, som frustrasjon, har også blitt rapportert.[165]
Stimuleringsorienterte behandlinger inkluderer kunst, musikk og kjæledyrterapi, mosjon og alle andre typer fritidsaktiviteter. Stimulering som et middel for å bedre atferd, humør, og, i mindre grad, funksjon, har i beskjeden grad støtte i forskning. Selv om effektene er viktige, er den viktigste begrunnelsen for å benytte stimuleringsterapi å endre pasientens rutiner.[165]
Omsorg
Ettersom Alzheimers sykdom ikke kan helbredes, og lidelsen gradvis gjør folk ute av stand til å klare seg selv, er omsorgtiltak den viktigste behandlingen. Gjennom hele forløpet av sykdommen må pasienten ivaretas på en god måte.
I tidlige og moderate stadier vil tilpasninger av bomiljøet og pasientens livsstil kunne øke pasientsikkerheten og redusere belastningen på omsorgspersonene.[176][177] Eksempler på slike tilpasninger er å hjelpe pasienten til å følge forenklede rutiner, bruk av sikkerhetslåser, og merking av husholdninggjenstander, for å hjelpe pasienten til å bruke vanlige hjelpemidler i hverdagslivet.[165][178][179] Pasientene kan bli ute av stand til å spise selv, og trenger da å få maten i mindre biter, eller most.[180] Når svelgvansker oppstår, kan bruk av materør være nødvendig. I slike tilfeller er det viktige at omsorgspersoner og pårørende vurderer både den medisinske effekten og den etiske siden av tiltaket.[181][182] Bruk av fysisk tvang kan i sjeldne tilfeller være nødvendig for å hindre skade på pasientene eller deres omsorgspersoner.[165]
Etter hvert som sykdommen utvikler seg, kan pasienten få forskjellige medisinske problemer, slik som sykdommer i munnhulen, og tannsykdomer, trykksår, feilernæring, hygieneproblemer eller luftveis- hud- eller øyeinfeksjoner. Oppmerksom pleie kan forhindre problemene, men behandling ved fagpersonell er nødvendig når plagene oppstår.[183][184] I de siste fasene av sykdommen, hos den etter hvert døende pasienten, er behandlingen sentrert om å lindre ubehag.[185]
En liten studie konkluderer med at når omsorgspersonene til en pasient hadde en realistisk forståelse av prognosen og de kliniske komplikasjonene ved sen demens, så var sannsynligheten for å overbehandle døende pasienter, lavere. [186]
Prognose
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Alzheimer_and_other_dementias_world_map_-_DALY_-_WHO2004.svg/250px-Alzheimer_and_other_dementias_world_map_-_DALY_-_WHO2004.svg.png)
Tidlige stadier av Alzheimers sykdom er vanskelige å diagnostisere. En definitiv diagnose stilles vanligvis når kognitiv svikt hindrer pasienten i å utføre daglige gjøremål, selv om personen fortsatt kan bo for seg selv. Symptomene vil utvikle seg fra først å omfatte milde kognitive problemer, som for eksempel hukommelsestap, til å omfatte både kognitive og ikke-kognitive forstyrrelser, som til slutt eliminerer enhver mulighet for selvstendig liv.[27]
Forventet levealder hos folk med sykdommen er redusert.[11][187][188] Den gjennomsnittlige levealderen etter at diagnosen er satt er rundt sju år.[11] Færre enn 3 % av pasientene lever mer enn fjorten år.[12] Sykdomstegn som har vært signifikant assosiert med redusert overlevelse, er alvorlig kognitiv svikt, nedsatt funksjonsnivå, fall, og nevrologiske forstyrrelser. Andre sykdommer, som hjerteproblemer, diabetes, eller tidligere alkoholmisbruk er også assosiert med kortere overlevelse.[187][189][190] Selv om lav alder ved sykdomsdebut gir høyere forventet levealder, sammenlignet med høy alder ved sykdomsdebut, er den forventede levetiden hos yngre pasienter betydelig redusert sammenlignet med forventet levetid hos friske jevnaldrende.[188] Menn har lavere forventet levealder, sammenlignet med kvinner.[12][191]
Sykdommen er den underliggende dødsårsak i 70 % av alle tilfeller.[11] Lungebetennelse og dehydrering er de hyppigste umiddelbare dødsårsakene, mens kreft er en mindre hyppig dødsårsak, sammenlignet med den generelle befolkningen.[11][191]
Epidemiologi
Alder | Nye tilfeller per tusen personer årlig |
---|---|
65–69 | 3 |
70–74 | 6 |
75–79 | 9 |
80–84 | 23 |
85–89 | 40 |
90– | 69 |
To viktige mål brukes i epidemiologiske studier: insidens og prevalens. Insidens er antall nye tilfeller per enhet av person og tid (vanligvis antall nye tilfeller per tusen personer årlig), mens prevalensen er det totale antall tilfeller av sykdommen i befolkningen til enhver tid.
Når det gjelder forekomst, gir kohort longitudinelle studier (studier hvor en sykdomsfri befolkning er fulgt opp gjennom årene) rater mellom 10 og 15 per tusen person-år for alle demens-sykdommer og 5–8 for Alzheimers,[192][193] hvilket betyr at halvparten av nye demenstilfeller hvert år er Alzheimers. Høy alder er primær risikofaktor for sykdom og forekomst er ikke lik for alle aldre: hvert femte år etter fylte 65 år fordobles omtrent risikoen for å få sykdommen, og den øker fra 3 til så mye som 69 per tusen personår.[192][193] Det er også kjønnsforskjeller i insidensen, kvinner har en høyere risiko for å utvikle Alzheimers, særlig i populasjonen eldre enn 85.[193][194]
Utbredelse av Alzheimers i populasjoner er avhengig av ulike faktorer, inkludert forekomst og overlevelse. Siden forekomst av Alzheimers øker med alderen, er det spesielt viktig å inkludere gjennomsnittsalderen i befolkningen. I USA ble Alzheimer-prevalensen anslått til 1,6 % i 2000 både totalt og i aldersgruppen 65–74, og prevalensen økte til 19 % i 75–84 gruppen og 42 % gruppen over 84.[195] Prevalensen i mindre utviklede regioner er lavere. [død lenke][196] Verdens helseorganisasjon anslår at i 2005 hadde 0,379 % av mennesker over hele verden demens, og at forekomsten vil øke til 0,441 % i 2015 og til 0,556 % i 2030.[197] Andre studier har kommet til lignende konklusjoner.[196] En annen studie beregnet at i 2006 var 0,40 % av verdens befolkning (område 0,17–0,89 %; absolutte tall 26.6 million 11.4–59.4 million ) rammet av Alzheimers, og at prevalens ville tredobles, og det absolutte antallet ville firedobles i løpet av 2050.[5]
Historikk
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Auguste_D_aus_Marktbreit.jpg/250px-Auguste_D_aus_Marktbreit.jpg)
De gamle greske og romerske filosofene og legene forbandt alderdom med økende demens.[3] Det var ikke før i 1901 at den tyske psykiateren Alois Alzheimer oppdaget det første tilfellet av lidelsen som ble kjent som Alzheimers sykdom, hos en femti år gammel kvinne som han kalte Auguste D. Alzheimer fulgte kvinnen frem til hun døde i 1906, da han rapporterte tilfellet offentlig.[198] I løpet av de neste fem årene ble elleve lignende saker rapportert i den medisinske litteraturen. Noen av forfatterne benyttet allerede betegnelsen Alzheimers sykdom.[199] Lidelsen ble først beskrevet som en egen sykdom av Emil Kraepelin etter å ha tonet ned noen av de kliniske (vrangforestillinger og hallusinasjoner) og patologiske funnene (arteriosklerotiske endringer) som finnes i den opprinnelige rapporten om Auguste D.[200] Han inkluderte Alzheimers sykdom, også kalt presenil demens av Kraepelin, som en subtype av senil demens i den åttende utgaven av hans Textbook of Psychiatry, utgitt i 1910.[201]
I mesteparten av det 20. århundre var diagnosen Alzheimers sykdom reservert for personer mellom 45 og 65 år som hadde utviklet symptomer på demens. Terminologien ble endret etter 1977 da en konferanse om Alzheimers sykdom konkluderte med at de kliniske og patologiske manifestasjoner av presenil og senil demens var nesten identiske. Forfatterne la til at de sammenfallende symptomene ikke utelukker muligheten for at årsakene var forskjellige.[202] Dette førte til slutt til diagnostisering av Alzheimers sykdom uavhengig av alder.[203] Begrepet senil demens av Alzheimers type (SDAT) ble i en periode benyttet for å beskrive tilstanden hos mennesker over 65 år, mens klassisk Alzheimers sykdom ble benyttet for de yngre. Begrepet Alzheimers sykdom ble til slutt formelt vedtatt i medisinsk nomenklatur for å beskrive personer i alle aldre med et karakteristisk, vanlig symptommønster, sykdomsforløp og nevropatologi.[204]
Samfunn og kultur
Sosiale kostnader
Demens, og spesielt Alzheimers sykdom, er i Europa og USA en av de sykdommer som koster samfunnet mest.[20][21] Kostnadene i andre land som Argentina[205] og Sør-Korea[206] er også høye og økende. Kostnadene vil trolig øke etter hvert som befolkningen blir eldre, og bli et viktig samfunnsproblem. Alzheimers-relaterte kostnader omfatter direkte helseutgifter som for eksempel sykehjemsomsorg og hjemmesykepleie, men også indirekte kostnader som for eksempel tapt produktivitet for både pasient og personell.[21] Tallene varierer mellom studier, men kostnadene knyttet til demens på verdensbasis er beregnet til rundt 160 milliarder dollar,[207] mens kostnadene for Alzheimer i USA kan bli 100 milliarder dollar hver år.[21]
De høyeste kostnadene for samfunnet skyldes langtids omsorg ved helsepersonell, spesielt opphold i institusjon, som tilsvarer 2 / 3 av de totale kostnadene.[20] Kostnaden for hjemmeboende er også svært høy,[20] spesielt når dårlig definerte kostnader for familien, som pleietid og tapt arbeidsfortjeneste hos omsorgspersonen, blir tatt hensyn til.[208]
Kostnadene øker med alvorlighetsgrad av demens og tilstedeværelse av adferdsforstyrrelser,[209] og er relatert til den økende bruken av tid som er nødvendig for å gi fysisk omsorg.[208] Derfor vil enhver behandling som bremser kognitiv svikt, utsetter institusjonalisering eller reduserer omsorgspersonenes tidsbruk, bety økonomiske fordeler. Økonomiske evalueringer av nåværende behandlinger har vist positive resultater.[21]
Omsorgsbyrde
Rollen som viktigste omsorgsperson fylles ofte av ektefelle eller en nær slektning. [død lenke][16] Det er godt kjent at Alzheimers sykdom innebærer en stor belastning på omsorgspersonene, inkludert sosiale, psykologiske, fysiske og økonomiske forhold.[17][18][19] Pasienter og familier foretrekker vanligvis at pasienten blir ivaretatt hjemme, fremfor i institusjon.[210] Hjemmebehandling utsetter eller eliminerer også behovet for kostbar omsorg i regi av fagpersoner.[210][211] To tredeler av sykehjemsbeboere har demens.[165]
Omsorgspersoner for pasienter med Alzheimers sykdom har økt risiko for fysiske og psykiske lidelser.[212] Faktorer assosiert med økte psykososiale problemer for primære omsorgspersoner inkluderer å ha en pasient med Alzheimers sykdom boende hjemme hos seg, at pleieren er ektefelle, og krevende atferd hos pasienten som depresjon, atferdsforstyrrelser, hallusinasjoner, søvnproblemer eller vandring og sosial isolasjon.[213][214] Når det gjelder økonomiske problemer, tar omsorgspersoner i familien ofte fri fra jobben, og tilbringer i gjennomsnitt 47 timer i uken sammen med pasienten, samtidig som omsorgskostnadene er høye. Direkte og indirekte kostnader for omsorg for en pasient med Alzheimers sykdom er gjennomsnittlig mellom 18 000 dollar og 77 500 dollar per år i USA.[208] [død lenke][215]
Kognitiv atferdsterapi og undervisning i mestringsstrategier, enten individuelt eller i gruppe, kan bedre omsorgspersoners psykiske helse.[17][216]
Kjente tilfeller
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/President_Ronald_Reagan_with_Charlton_Heston.jpg/250px-President_Ronald_Reagan_with_Charlton_Heston.jpg)
Ettersom Alzheimers sykdom er svært utbredt, har mange kjente mennesker utviklet sykdommen. Kjente eksempler er USAs forhenværende president Ronald Reagan og den irske forfatteren Iris Murdoch, der sykdommen hos begge ble omtalt i vitenskapelige artikler som beskrev hvordan deres kognitive kapasitet ble forverret med sykdommen.[217][218][219] Andre kjente tilfeller er Norges tidligere fiskeriminister Jan Henry T. Olsen, tidligere statsminister Harold Wilson (Storbritannia) og Adolfo Suárez (Spania)[220][221] skuespillerinnen Rita Hayworth[222] skuespilleren Charlton Heston og[223] forfatteren Terry Pratchett.[224]
Alzheimers sykdom har også blitt portrettert i filmer som: Iris (2001),[225] basert på John Bayleys biografi om hans kone Iris Murdoch[226] The Notebook (2004),[227] basert på Nicholas Sparks roman med samme navn,[228] A Moment to Remember (2004); Thanmathra (2005),[229] Memories of Tomorrow (Ashita no Kioku) (2006 ),[230] basert på Hiroshi Ogiwaras roman med samme navn,[231] Away from Her (2006), basert på Alice Munros novelle, «The Bear Came over the Mountain»[232] og den svenske filmen En sang for Martin. Dokumentarer om Alzheimers sykdom inkluderer Malcolm og Barbara: A Love Story (1999) og Malcolm og Barbaras:Love's Farewell (2007), begge med Malcolm Pointon.[233]
Forskningsretninger
Frem til 2008 var sikkerheten og effekten til mer enn 400 medikamenter undersøkt gjennom klinisk utprøving over hele verden, omkring en fjerdedel i fase III-studier, det siste trinnet før medikamentet vurderes godkjent av tilsynsorganer.[234]
Ett område av klinisk forskning fokuserer nå på å behandle den underliggende sykdommens patologi. Reduksjon av amyloid beta-nivåer er et felles mål for bruken av nye preparater[235] (for eksempel apomorfin) som det forskes på. Immunterapi eller vaksinasjon mot amyloid-protein blir også testet i forsøk.[236] I motsetning til forebyggende vaksinering, vil vaksine mot Alzheimers sykdom benyttes til å behandle mennesker som allerede har fått diagnosen. Bakgrunnen er konseptet om at det er mulig å trene immunsystemet til å gjenkjenne, angripe, og reversere deponering av amyloid, og dermed endre sykdomsforløpet.[237] Et eksempel på en vaksine som ble testet ut i vitenskapelige forsøk, er ACC-001.[238][239] Men forsøkene ble avviklet i 2008.[240] Et annet, lignende preparat er bapineuzumab, et antistoff designet så det er identisk med det naturlig induserte anti-amyloid-antistoffet.[241] Andre tilnærminger er nervebeskyttende agenter, slik som AL-108,[242] og metall-protein interaksjonsdempende agenter, for eksempel PBT2.[243] Et TNFα reseptor fusjonsprotein som etanercept har vist lovende resultater.[244]
I 2008 viste to separate, kliniske studier positive resultater i å endre forløpet av sykdommen ved mild til moderat Alzheimers sykdom med metyltioninklorid, et stoff som hemmer tau-aggregering,[245][246] og dimebon, et antihistamin.[247] De påfølgende fase-III studiene av Dimebon kunne imidlertid ikke vise positive effekter på primære og sekundære endepunkter.[248]
Muligheten for at Alzheimers sykdom kan behandles med antivirale medikamenter er foreslått av en studie som viser samlokalisering av herpes simplex-virus med amyloide plakk.[249]
Foreløpig forskning som er gjennomført på virkningen av meditasjon for å hente frem minner og bedre kognitive funksjoner, har gitt lovende resultater. Begrensningene ved denne forskningen kan bli tatt opp i fremtidige studier med mer detaljerte analyser.[250]
Referanser
- ^ a b Klinická neurologie: část speciální (tsjekkisk). ISBN 978-80-7387-389-9. Wikidata Q90835855.
- ^ a b c d e f g h http://www.alz.org/fr/10-signes-et-symptomes-d-alzheimer.asp.
- ^ a b Berchtold NC, Cotman CW (1998). «Evolution in the conceptualization of dementia and Alzheimer's disease: Greco-Roman period to the 1960s». Neurobiol. Aging. 19 (3): 173–89. PMID 9661992. doi:10.1016/S0197-4580(98)00052-9.
- ^ Brookmeyer R., Gray S., Kawas C. (1998). «Projections of Alzheimer's disease in the United States and the public health impact of delaying disease onset». American Journal of Public Health. 88 (9): 1337–42. PMC 1509089
. PMID 9736873. doi:10.2105/AJPH.88.9.1337. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b 2006 prevalence estimate:
- BrookmeyerBrookmeyer R, Johnson E, Ziegler-Graham K, MH Arrighi, R; Johnson, E; Ziegler-Graham, K; Arrighi, HM (2007). «Forecasting the global burden of Alzheimer's disease». Alzheimer's and Dementia. 3 (3): 186–91. PMID 19595937. doi:10.1016/j.jalz.2007.04.381. Arkivert fra originalen Bruk av
|arkiv_url=
krever at|arkivdato=
også er angitt (hjelp). Besøkt 18. juni 2008. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) «Arkivert kopi». Archived from the original on 7. desember 2008. Besøkt 21. november 2010. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link) - «World population prospects: the 2006 revision, highlights» (PDF). Population Division, Department of Economic and Social Affairs, United Nations. 2007. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av
|arkiv_url=
krever at|arkivdato=
også er angitt (hjelp). Besøkt 27. august 2008. «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 19. august 2008. Besøkt 21. november 2010.
- BrookmeyerBrookmeyer R, Johnson E, Ziegler-Graham K, MH Arrighi, R; Johnson, E; Ziegler-Graham, K; Arrighi, HM (2007). «Forecasting the global burden of Alzheimer's disease». Alzheimer's and Dementia. 3 (3): 186–91. PMID 19595937. doi:10.1016/j.jalz.2007.04.381. Arkivert fra originalen Bruk av
- ^ «What is Alzheimer's disease?». Alzheimers.org.uk. 2007. Besøkt 21. februar 2008.
- ^ a b c d e f g Waldemar G, Dubois B, Emre M; m.fl. (2007). «Recommendations for the diagnosis and management of Alzheimer's disease and other disorders associated with dementia: EFNS guideline». Eur J Neurol. 14 (1): e1–26. PMID 17222085. doi:10.1111/j.1468-1331.2006.01605.x. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Alzheimer's diagnosis of AD». Alzheimer's Research Trust. Arkivert fra originalen 22. oktober 2007. Besøkt 29. februar 2008.
- ^ Tabert MH, Liu X, Doty RL, Serby M, Zamora D, Pelton GH, Marder K, Albers MW, Stern Y, Devanand DP (2005). «A 10-item smell identification scale related to risk for Alzheimer's disease». Ann. Neurol. 58 (1): 155–160. PMID 15984022. doi:10.1002/ana.20533. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Understanding stages and symptoms of Alzheimer's disease». National Institute on Aging. 26. oktober 2007. Arkivert fra originalen 16. mai 2008. Besøkt 21. februar 2008.
- ^ a b c d e Mölsä PK, Marttila RJ, Rinne UK (1986). «Survival and cause of death in Alzheimer's disease and multi-infarct dementia». Acta Neurol Scand. 74 (2): 103–7. PMID 3776457. doi:10.1111/j.1600-0404.1986.tb04634.x. Bruk av
|besøksdato=
krever at|url=
også er angitt. (hjelp)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) - ^ a b c Mölsä PK, Marttila RJ, Rinne UK (1995). «Long-term survival and predictors of mortality in Alzheimer's disease and multi-infarct dementia». ActaNeurol Scand. 91 (3): 159–64. PMID 7793228. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Tiraboschi P, Hansen LA, Thal LJ, Corey-Bloom J (2004). «The importance of neuritic plaques and tangles to the development and evolution of AD». Neurology. 62 (11): 1984–9. PMID 15184601. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Alzheimer's Disease Clinical Trials». US National Institutes of Health. Besøkt 18. august 2008.
- ^ «Can Alzheimer's disease be prevented» (PDF). National Institute on Aging. 29. august 2006. Arkivert fra originalen (pdf) 2. oktober 2006. Besøkt 29. februar 2008.
- ^ a b «The MetLife study of Alzheimer's disease: The caregiving experience» (PDF). MetLife Mature Market Institute. 2006. Arkivert fra originalen (PDF) 25. juni 2008. Besøkt 12. februar 2008.
- ^ a b c Thompson CA, Spilsbury K, Hall J, Birks Y, Barnes C, Adamson J (2007). «Systematic review of information and support interventions for caregivers of people with dementia». BMC Geriatr. 7: 18. PMC 1951962
. PMID 17662119. doi:10.1186/1471-2318-7-18. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Schneider J, Murray J, Banerjee S, Mann A (1999). «EUROCARE: a cross-national study of co-resident spouse carers for people with Alzheimer's disease: I—Factors associated with carer burden». International Journal of Geriatric Psychiatry. 14 (8): 651–661. PMID 10489656. doi:10.1002/(SICI)1099-1166(199908)14:8<651::AID-GPS992>3.0.CO;2-B. Besøkt 4. juli 2008. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Murray J, Schneider J, Banerjee S, Mann A (1999). «EUROCARE: a cross-national study of co-resident spouse carers for people with Alzheimer's disease: II—A qualitative analysis of the experience of caregiving». International Journal of Geriatric Psychiatry. 14 (8): 662–667. PMID 10489657. doi:10.1002/(SICI)1099-1166(199908)14:8<662::AID-GPS993>3.0.CO;2-4. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c d Bonin-Guillaume S, Zekry D, Giacobini E, Gold G, Michel JP (2005). «Impact économique de la démence (English: The economical impact of dementia)». Presse Med. 34 (1): 35–41. PMID 15685097. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c d e Meek PD, McKeithan K, Schumock GT (1998). «Economic considerations in Alzheimer's disease». Pharmacotherapy. 18 (2 Pt 2): 68–73; discussion 79–82. PMID 9543467. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Bäckman L, Jones S, Berger AK, Laukka EJ, Small BJ (2004). «Multiple cognitive deficits during the transition to Alzheimer's disease». J Intern Med. 256 (3): 195–204. PMID 15324363. doi:10.1111/j.1365-2796.2004.01386.x. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Nygård L (2003). «Instrumental activities of daily living: a stepping-stone towards Alzheimer's disease diagnosis in subjects with mild cognitive impairment?». Acta Neurol Scand. Suppl (179): 42–6. PMID 12603250. doi:10.1034/j.1600-0404.107.s179.8.x.
- ^ a b Arnáiz E, Almkvist O (2003). «Neuropsychological features of mild cognitive impairment and preclinical Alzheimer's disease». Acta Neurol. Scand., Suppl. 179: 34–41. PMID 12603249. doi:10.1034/j.1600-0404.107.s179.7.x. Bruk av
|besøksdato=
krever at|url=
også er angitt. (hjelp) - ^ Landes AM, Sperry SD, Strauss ME, Geldmacher DS (2001). «Apathy in Alzheimer's disease». J Am Geriatr Soc. 49 (12): 1700–7. PMID 11844006. doi:10.1046/j.1532-5415.2001.49282.x. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Petersen RC (2007). «The current status of mild cognitive impairment—what do we tell our patients?». Nat Clin Pract Neurol. 3 (2): 60–1. PMID 17279076. doi:10.1038/ncpneuro0402.
- ^ a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w Förstl H, Kurz A (1999). «Clinical features of Alzheimer's disease». European Archives of Psychiatry and Clinical Neuroscience. 249 (6): 288–290. PMID 10653284. doi:10.1007/s004060050101.
- ^ Carlesimo GA, Oscar-Berman M (1992). «Memory deficits in Alzheimer's patients: a comprehensive review». Neuropsychol Rev. 3 (2): 119–69. PMID 1300219. doi:10.1007/BF01108841.
- ^ Jelicic M, Bonebakker AE, Bonke B (1995). «Implicit memory performance of patients with Alzheimer's disease: a brief review». International Psychogeriatrics. 7 (3): 385–392. PMID 8821346. doi:10.1017/S1041610295002134. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Taler V, Phillips NA (2008). «Language performance in Alzheimer's disease and mild cognitive impairment: a comparative review». J Clin Exp Neuropsychol. 30 (5): 501–56. PMID 1856925. doi:10.1080/13803390701550128.
- ^ a b c Frank EM (1994). «Effect of Alzheimer's disease on communication function». J S C Med Assoc. 90 (9): 417–23. PMID 7967534.
- ^ Volicer L, Harper DG, Manning BC, Goldstein R, Satlin A (2001). «Sundowning and circadian rhythms in Alzheimer's disease». Am J Psychiatry. 158 (5): 704–11. PMID 11329390. doi:10.1176/appi.ajp.158.5.704. Arkivert fra originalen 11. juni 2011. Besøkt 27. august 2008. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Gold DP, Reis MF, Markiewicz D, Andres D (1995). «When home caregiving ends: a longitudinal study of outcomes for caregivers of relatives with dementia». J Am Geriatr Soc. 43 (1): 10–6. PMID 7806732. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Francis PT, Palmer AM, Snape M, Wilcock GK (1999). «The cholinergic hypothesis of Alzheimer's disease: a review of progress». J. Neurol. Neurosurg. Psychiatr. 66 (2): 137–47. PMC 1736202
. PMID 10071091. doi:10.1136/jnnp.66.2.137. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Shen ZX (2004). «Brain cholinesterases: II. The molecular and cellular basis of Alzheimer's disease». Med Hypotheses. 63 (2): 308–21. PMID 15236795. doi:10.1016/j.mehy.2004.02.031.
- ^ a b Wenk GL (2003). «Neuropathologic changes in Alzheimer's disease». J Clin Psychiatry. 64 Suppl 9: 7–10. PMID 12934968.
- ^ Hardy J, Allsop D (1991). «Amyloid deposition as the central event in the aetiology of Alzheimer's disease». Trends Pharmacol. Sci. 12 (10): 383–88. PMID 1763432. doi:10.1016/0165-6147(91)90609-V.
- ^ a b Mudher A, Lovestone S (2002). «Alzheimer's disease-do tauists and baptists finally shake hands?». Trends Neurosci. 25 (1): 22–26. PMID 11801334. doi:10.1016/S0166-2236(00)02031-2.
- ^ Nistor M, Don M, Parekh M; m.fl. (2007). «Alpha- and beta-secretase activity as a function of age and beta-amyloid in Down syndrome and normal brain». Neurobiol Aging. 28 (10): 1493–1506. PMID 16904243. doi:10.1016/j.neurobiolaging.2006.06.023. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Lott IT, Head E (2005). «Alzheimer disease and Down syndrome: factors in pathogenesis». Neurobiol Aging. 26 (3): 383–89. PMID 15639317. doi:10.1016/j.neurobiolaging.2004.08.005.
- ^ Polvikoski T, Sulkava R, Haltia M; m.fl. (1995). «Apolipoprotein E, dementia, and cortical deposition of beta-amyloid protein». N Engl J Med. 333 (19): 1242–47. PMID 7566000. doi:10.1056/NEJM199511093331902. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Transgenic mice:
- Games D, Adams D, Alessandrini R; m.fl. (1995). «Alzheimer-type neuropathology in transgenic mice overexpressing V717F beta-amyloid precursor protein». Nature. 373 (6514): 523–27. PMID 7845465. doi:10.1038/373523a0. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Masliah E, Sisk A, Mallory M, Mucke L, Schenk D, Games D (1996). «Comparison of neurodegenerative pathology in transgenic mice overexpressing V717F beta-amyloid precursor protein and Alzheimer's disease». J Neurosci. 16 (18): 5795–811. PMID 8795633. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Hsiao K, Chapman P, Nilsen S; m.fl. (1996). «Correlative memory deficits, Abeta elevation, and amyloid plaques in transgenic mice». Science (journal). 274 (5284): 99–102. PMID 8810256. doi:10.1126/science.274.5284.99. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Lalonde R, Dumont M, Staufenbiel M, Sturchler-Pierrat C, Strazielle C. (2002). «Spatial learning, exploration, anxiety, and motor coordination in female APP23 transgenic mice with the Swedish mutation.». Brain Research (journal). 956 (1): 36–44, year=2002. PMID 12426044. doi:10.1016/S0006-8993(02)03476-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Holmes C, Boche D, Wilkinson D; m.fl. (2008). «Long-term effects of Abeta42 immunisation in Alzheimer's disease: follow-up of a randomised, placebo-controlled phase I trial». Lancet. 372 (9634): 216–23. PMID 18640458. doi:10.1016/S0140-6736(08)61075-2. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Lacor PN; Buniel, MC; Furlow, PW; Clemente, AS; Velasco, PT; Wood, M; Viola, KL; Klein, WL; m.fl. (2007). «Aß Oligomer-Induced Aberrations in Synapse Composition, Shape, and Density Provide a Molecular Basis for Loss of Connectivity in Alzheimer's Disease». Journal of Neuroscience. 27 (4): 796–807. PMID 17251419. doi:10.1523/JNEUROSCI.3501-06.2007. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
- ^ Lauren J, Gimbel D; m.fl. (2009). «Cellular prion protein mediates impairment of synaptic plasticity by amyloid-beta oligomers». Nature. 457 (7233): 1128–32. PMC 2748841
. PMID 19242475. doi:10.1038/nature07761. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
- ^ a b Nikolaev, Anatoly (19. februar 2009). «N-APP binds DR6 to cause axon pruning and neuron death via distinct caspases». Nature. 457 (7232): 981–989. PMC 2677572
. PMID 19225519. doi:10.1038/nature07767. Bruk av
|besøksdato=
krever at|url=
også er angitt. (hjelp) - ^ Schmitz C, Rutten BP, Pielen A; m.fl. (2004). «Hippocampal neuron loss exceeds amyloid plaque load in a transgenic mouse model of Alzheimer's disease». Am J Pathol. 164 (4): 1495–1502. PMC 1615337
. PMID 15039236. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Goedert M, Spillantini MG, Crowther RA (1991). «Tau proteins and neurofibrillary degeneration». Brain Pathol. 1 (4): 279–86. PMID 1669718. doi:10.1111/j.1750-3639.1991.tb00671.x. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Iqbal K, Alonso Adel C, Chen S; m.fl. (2005). «Tau pathology in Alzheimer disease and other tauopathies». Biochim Biophys Acta. 1739 (2–3): 198–210. PMID 15615638. doi:10.1016/j.bbadis.2004.09.008. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Chun W, Johnson GV (2007). «The role of tau phosphorylation and cleavage in neuronal cell death». Front Biosci. 12: 733–56. PMID 17127334. doi:10.2741/2097.
- ^ Itzhaki RF, Wozniak MA (2008). «Herpes simplex virus type 1 in Alzheimer's disease: the enemy within». J Alzheimers Dis. 13 (4): 393–405. PMID 18487848.
- ^ PMID 19775776
- ^ PMID 15665415
- ^ PMID 18596894
- ^ Su, B; Wang, X; Nunomura, A; Moreira, PI; Lee, HG; Perry, G; Smith, MA; Zhu, X (2008). "Oxidative stress signaling in Alzheimer's disease". Current Alzheimer research 5 (6): 525-532. doi: 10.2174/156720508786898451. PMID: 19075578
- ^ a b c Heneka MT, Nadrigny F, Regen T, Martinez-Hernandez A, Dumitrescu-Ozimek L, Terwel D, Jardanhazi-Kurutz D, Walter J, Kirchhoff F, Hanisch UK, Kummer MP. (2010). Locus ceruleus controls Alzheimer's disease pathology by modulating microglial functions through norepinephrine. Proc Natl Acad Sci USA A. 107:6058-6063doi:10.1073/pnas.0909586107 PMID 20231476
- ^ Moan R (20. juli 2009). «MRI software accurately IDs preclinical Alzheimer's disease». Diagnostic Imaging. Arkivert fra originalen 16. mai 2016.
- ^ Bouras C, Hof PR, Giannakopoulos P, Michel JP, Morrison JH (1994). «Regional distribution of neurofibrillary tangles and senile plaques in the cerebral cortex of elderly patients: a quantitative evaluation of a one-year autopsy population from a geriatric hospital». Cereb. Cortex. 4 (2): 138–50. PMID 8038565. doi:10.1093/cercor/4.2.138. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Kotzbauer PT, Trojanowsk JQ, Lee VM (2001). «Lewy body pathology in Alzheimer's disease». J Mol Neurosci. 17 (2): 225–32. PMID 11816795. doi:10.1385/JMN:17:2:225. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Hashimoto M, Rockenstein E, Crews L, Masliah E (2003). «Role of protein aggregation in mitochondrial dysfunction and neurodegeneration in Alzheimer's and Parkinson's diseases». Neuromolecular Med. 4 (1–2): 21–36. PMID 14528050. doi:10.1385/NMM:4:1-2:21. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Priller C, Bauer T, Mitteregger G, Krebs B, Kretzschmar HA, Herms J (2006). «Synapse formation and function is modulated by the amyloid precursor protein». J. Neurosci. 26 (27): 7212–21. PMID 16822978. doi:10.1523/JNEUROSCI.1450-06.2006. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Turner PR, O'Connor K, Tate WP, Abraham WC (2003). «Roles of amyloid precursor protein and its fragments in regulating neural activity, plasticity and memory». Prog. Neurobiol. 70 (1): 1–32. PMID 12927332. doi:10.1016/S0301-0082(03)00089-3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Hooper NM (2005). «Roles of proteolysis and lipid rafts in the processing of the amyloid precursor protein and prion protein». Biochem. Soc. Trans. 33 (Pt 2): 335–8. PMID 15787600. doi:10.1042/BST0330335.
- ^ Ohnishi S, Takano K (2004). «Amyloid fibrils from the viewpoint of protein folding». Cell. Mol. Life Sci. 61 (5): 511–24. PMID 15004691. doi:10.1007/s00018-003-3264-8.
- ^ Hernández F, Avila J (2007). «Tauopathies». Cell. Mol. Life Sci. 64 (17): 2219–33. PMID 17604998. doi:10.1007/s00018-007-7220-x.
- ^ Van Broeck B, Van Broeckhoven C, Kumar-Singh S (2007). «Current insights into molecular mechanisms of Alzheimer disease and their implications for therapeutic approaches». Neurodegener Dis. 4 (5): 349–65. PMID 17622778. doi:10.1159/000105156. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Yankner BA, Duffy LK, Kirschner DA (1990). «Neurotrophic and neurotoxic effects of amyloid beta protein: reversal by tachykinin neuropeptides». Science (journal). 250 (4978): 279–82. PMID 2218531. doi:10.1126/science.2218531. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Chen X, Yan SD (2006). «Mitochondrial Abeta: a potential cause of metabolic dysfunction in Alzheimer's disease». IUBMB Life. 58 (12): 686–94. PMID 17424907. doi:10.1080/15216540601047767.
- ^ Greig NH, Mattson MP, Perry T; m.fl. (2004). «New therapeutic strategies and drug candidates for neurodegenerative diseases: p53 and TNF-alpha inhibitors, and GLP-1 receptor agonists». Ann. N. Y. Acad. Sci. 1035: 290–315. PMID 15681814. doi:10.1196/annals.1332.018. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Tapia-Arancibia L, Aliaga E, Silhol M, Arancibia S (2008). «New insights into brain BDNF function in normal aging and Alzheimer disease». Brain Research Reviews. 59 (1): 201–20. PMID 18708092. doi:10.1016/j.brainresrev.2008.07.007. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Schindowski K, Belarbi K, Buée L (2008). «Neurotrophic factors in Alzheimer's disease: role of axonal transport». Genes, Brain and Behavior. 7 (Suppl 1): 43–56. PMC 2228393
. PMID 18184369. doi:10.1111/j.1601-183X.2007.00378.x. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Blennow K, de Leon MJ, Zetterberg H (2006). «Alzheimer's disease». Lancet. 368 (9533): 387–403. PMID 16876668. doi:10.1016/S0140-6736(06)69113-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Waring SC, Rosenberg RN (2008). «Genome-wide association studies in Alzheimer disease». Arch Neurol. 65 (3): 329–34. PMID 18332245. doi:10.1001/archneur.65.3.329.
- ^ a b Borchelt DR, Thinakaran G, Eckman CB; m.fl. (1996). «Familial Alzheimer's disease-linked presenilin 1 variants elevate Aβ1-42/1-40 ratio in vitro and in vivo.». Neuron. 17 (5): 1005–13. PMID 8938131. doi:10.1016/S0896-6273(00)80230-5. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Shioi J, Georgakopoulos A, Mehta P; m.fl. (2007). «FAD mutants unable to increase neurotoxic Aβ 42 suggest that mutation effects on neurodegeneration may be independent of effects on Abeta.». J Neurochem. 101 (3): 674–81. PMID 17254019. doi:10.1111/j.1471-4159.2006.04391.x. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Strittmatter WJ, Saunders AM, Schmechel D; m.fl. (1993). «Apolipoprotein E: high-avidity binding to beta-amyloid and increased frequency of type 4 allele in late-onset familial Alzheimer disease». Proc. Natl. Acad. Sci. USA. 90 (5): 1977–81. PMC 46003
. PMID 8446617. doi:10.1073/pnas.90.5.1977. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Mahley RW, Weisgraber KH, Huang Y (2006). «Apolipoprotein E4: a causative factor and therapeutic target in neuropathology, including Alzheimer's disease». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 103 (15): 5644–51. PMC 1414631
. PMID 16567625. doi:10.1073/pnas.0600549103. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Mendez MF (2006). «The accurate diagnosis of early-onset dementia». International Journal of Psychiatry Medicine. 36 (4): 401–412. PMID 17407994. doi:10.2190/Q6J4-R143-P630-KW41.
- ^ Klafki HW, Staufenbiel M, Kornhuber J, Wiltfang J (2006). «Therapeutic approaches to Alzheimer's disease». Brain. 129 (Pt 11): 2840–55. PMID 17018549. doi:10.1093/brain/awl280. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Dementia: Quick reference guide» (PDF). London: (UK) National Institute for Health and Clinical Excellence. 2006. ISBN 1-84629-312-X. Arkivert fra originalen (PDF) 27. februar 2008. Besøkt 22. februar 2008.
- ^ a b Harvey PD, Moriarty PJ, Kleinman L; m.fl. (2005). «The validation of a caregiver assessment of dementia: the Dementia Severity Scale». Alzheimer Dis Assoc Disord. 19 (4): 186–94. PMID 16327345. doi:10.1097/01.wad.0000189034.43203.60. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b McKhann G, Drachman D, Folstein M, Katzman R, Price D, Stadlan EM (1984). «Clinical diagnosis of Alzheimer's disease: report of the NINCDS-ADRDA Work Group under the auspices of Department of Health and Human Services Task Force on Alzheimer's Disease». Neurology. 34 (7): 939–44. PMID 6610841. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Dubois B, Feldman HH, Jacova C; m.fl. (2007). «Research criteria for the diagnosis of Alzheimer's disease: revising the NINCDS-ADRDA criteria». Lancet Neurol. 6 (8): 734–46. PMID 17616482. doi:10.1016/S1474-4422(07)70178-3. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Blacker D, Albert MS, Bassett SS, Go RC, Harrell LE, Folstein MF (1994). «Reliability and validity of NINCDS-ADRDA criteria for Alzheimer's disease. The National Institute of Mental Health Genetics Initiative». Arch. Neurol. 51 (12): 1198–204. PMID 7986174. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ American Psychiatric Association (2000). Diagnostic and statistical manual of mental disorders: DSM-IV-TR (4th Edition Text Revision utg.). Washington, DC: American Psychiatric Association. ISBN 0890420254.
- ^ Ito N (1996). «[Clinical aspects of dementia]». Hokkaido Igaku Zasshi. 71 (3): 315–20. PMID 8752526.
- ^ Tombaugh TN, McIntyre NJ (1992). «The mini-mental state examination: a comprehensive review». J Am Geriatr Soc. 40 (9): 922–35. PMID 1512391.
- ^ Pasquier F (1999). «Early diagnosis of dementia: neuropsychology». J. Neurol. 246 (1): 6–15. PMID 9987708. doi:10.1007/s004150050299.
- ^ Antoine C, Antoine P, Guermonprez P, Frigard B (2004). «[Awareness of deficits and anosognosia in Alzheimer's disease.]». Encephale. 30 (6): 570–7. PMID 15738860. doi:10.1016/S0013-7006(04)95472-3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Cruz VT, Pais J, Teixeira A, Nunes B (2004). «[The initial symptoms of Alzheimer disease: caregiver perception]». Acta Med Port. 17 (6): 435–44. PMID 16197855. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Marksteiner J, Hinterhuber H, Humpel C (2007). «Cerebrospinal fluid biomarkers for diagnosis of Alzheimer's disease: beta-amyloid(1-42), tau, phospho-tau-181 and total protein». Drugs Today. 43 (6): 423–31. PMID 17612711. doi:10.1358/dot.2007.43.6.1067341. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c De Meyer G, Shapiro F, Vanderstichele H, Vanmechelen E, Engelborghs S, De Deyn PP, Coart E, Hansson O, Minthon L, Zetterberg H, Blennow K, Shaw L, Trojanowski JQ (2010). «Diagnosis-Independent Alzheimer Disease Biomarker Signature in Cognitively Normal Elderly People». Arch Neurol. 67 (8): 949–56. PMID 20697045. doi:10.1001/archneurol.2010.179. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Kolata G (9. august 2010). «Spinal-Fluid Test Is Found to Predict Alzheimer's». The New York Times. Besøkt 10. august 2010.
- ^ Roan S (9. august 2010). «Tapping into an accurate diagnosis of Alzheimer's disease». Los Angeles Times. Besøkt 10. august 2010.
- ^ Clarfield AM (2003). «The decreasing prevalence of reversible dementias: an updated meta-analysis». Arch. Intern. Med. 163 (18): 2219–29. PMID 14557220. doi:10.1001/archinte.163.18.2219.
- ^ SunSun x, Steffens DC, Au R, X; Steffens, DC; Au, R; Folstein, M; Summergrad, P; Yee, J; Rosenberg, I; Mwamburi, DM; Qiu, WQ; m.fl. (2008). «Amyloid-Associated Depression: A Prodromal Depression of Alzheimer Disease?». Arch Gen Psychiatry. 65 (5): 542–550. PMID 18458206. doi:10.1001/archpsyc.65.5.542. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Geldmacher DS, Whitehouse PJ (1997). «Differential diagnosis of Alzheimer's disease». Neurology. 48 (5 Suppl 6): S2–9. PMID 9153154.
- ^ Potter GG, Steffens DC (2007). «Contribution of depression to cognitive impairment and dementia in older adults». Neurologist. 13 (3): 105–17. PMID 17495754. doi:10.1097/01.nrl.0000252947.15389.a9.
- ^ Bonte FJ, Harris TS, Hynan LS, Bigio EH, White CL (2006). «Tc-99m HMPAO SPECT in the differential diagnosis of the dementias with histopathologic confirmation». Clin Nucl Med. 31 (7): 376–8. PMID 16785801. doi:10.1097/01.rlu.0000222736.81365.63. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Dougall NJ, Bruggink S, Ebmeier KP (2004). «Systematic review of the diagnostic accuracy of 99mTc-HMPAO-SPECT in dementia». Am J Geriatr Psychiatry. 12 (6): 554–70. PMID 15545324. doi:10.1176/appi.ajgp.12.6.554. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ PiB PET:
- Kemppainen NM, Aalto S, Karrasch M; m.fl. (2008). «Cognitive reserve hypothesis: Pittsburgh Compound B and fluorodeoxyglucose positron emission tomography in relation to education in mild Alzheimer's disease». Ann. Neurol. 63 (1): 112–8. PMID 18023012. doi:10.1002/ana.21212. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Ikonomovic MD, Klunk WE, Abrahamson EE; m.fl. (2008). «Post-mortem correlates of in vivo PiB-PET amyloid imaging in a typical case of Alzheimer's disease». Brain. 131 (Pt 6): 1630–45. PMC 2408940
. PMID 18339640. doi:10.1093/brain/awn016. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Jack CR, Lowe VJ, Senjem ML; m.fl. (2008). «11C PiB and structural MRI provide complementary information in imaging of Alzheimer's disease and amnestic mild cognitive impairment». Brain. 131 (Pt 3): 665–80. PMC 2730157
. PMID 18263627. doi:10.1093/brain/awm336. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Abella HA (16. juni 2009). «Report from SNM: PET imaging of brain chemistry bolsters characterization of dementias». Diagnostic Imaging. [død lenke]
- ^ Carpenter AP Jr, Pontecorvo MJ, Hefti FF, Skovronsky DM (august 2009). «The use of the exploratory IND in the evaluation and development of 18F-PET radiopharmaceuticals for amyloid imaging in the brain: a review of one company's experience». Q J Nucl Med Mol Imaging. 53 (4): 387–93. PMID 19834448. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Leung K (8. april 2010). «(E)-4-(2-(6-(2-(2-(2-(18F-fluoroethoxy)ethoxy)ethoxy)pyridin-3-yl)vinyl)-N-methyl benzenamine [18F]AV-45». Molecular Imaging and Contrast Agent Database. Besøkt 24. juni 2010.
- ^ Kolata G (23. juni 2010). «Promise Seen for Detection of Alzheimer's». The New York Times. Besøkt 23. juni 2010.
- ^ a b Wong DF, Rosenberg PB, Zhou Y, Kumar A, Raymont V, Ravert HT, Dannals RF, Nandi A, Brasić JR, Ye W, Hilton J, Lyketsos C, Kung HF, Joshi AD, Skovronsky DM, Pontecorvo MJ (juni 2010). «In vivo imaging of amyloid deposition in Alzheimer disease using the radioligand 18F-AV-45 (flobetapir F 18)». J Nucl Med. 51 (6): 913–20. PMID 20501908. doi:10.2967/jnumed.109.069088. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Rabinovici GD, Jagust WJ (2009). «Amyloid imaging in aging and dementia: testing the amyloid hypothesis in vivo». Behav Neurol. 21 (1): 117–28. PMC 2804478
. PMID 19847050. doi:10.3233/BEN-2009-0232 (inaktiv 2010-08-25).
- ^ O'Brien JT (desember 2007). «Role of imaging techniques in the diagnosis of dementia». Br J Radiol. 80 (Spec No 2): S71–7. PMID 18445747. doi:10.1259/bjr/33117326.
- ^ Rupsingh R, Borrie M, Smith M, Wells JL, Bartha R (2009). «Reduced hippocampal glutamate in Alzheimer disease». Neurobiol Aging. PMID 19501936. doi:10.1016/j.neurobiolaging.2009.05.002. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Prevention recommendations not supported:
- Kawas CH (2006). «Medications and diet: protective factors for AD?». Alzheimer Dis Assoc Disord. 20 (3 Suppl 2): S89–96. PMID 16917203.
- Luchsinger JA, Mayeux R (2004). «Dietary factors and Alzheimer's disease». Lancet Neurol. 3 (10): 579–87. PMID 15380154. doi:10.1016/S1474-4422(04)00878-6.
- Luchsinger JA, Noble JM, Scarmeas N (2007). «Diet and Alzheimer's disease». Curr Neurol Neurosci Rep. 7 (5): 366–72. PMID 17764625. doi:10.1007/s11910-007-0057-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- «Independent Panel Finds Insufficient Evidence to Support Preventive Measures for Alzheimer's Disease» (pressemelding). National Institutes of Health. 28. april 2010.
- Daviglus ML; m.fl. (26.–28. april 2010). «NIH State-of-the-Science Conference: Preventing Alzheimer's Disease and Cognitive Decline». Arkivert fra originalen 3. mai 2010. Besøkt 21. november 2010. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
- ^ Szekely CA, Breitner JC, Zandi PP (2007). «Prevention of Alzheimer's disease». Int Rev Psychiatry. 19 (6): 693–706. PMID 18092245. doi:10.1080/09540260701797944. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Patterson C, Feightner JW, Garcia A, Hsiung GY, MacKnight C, Sadovnick AD (2008). «Diagnosis and treatment of dementia: 1. Risk assessment and primary prevention of Alzheimer disease». CMAJ. 178 (5): 548–56. PMC 2244657
. PMID 18299540. doi:10.1503/cmaj.070796. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Rosendorff C, Beeri MS, Silverman JM (2007). «Cardiovascular risk factors for Alzheimer's disease». Am J Geriatr Cardiol. 16 (3): 143–9. PMID 17483665. doi:10.1111/j.1076-7460.2007.06696.x. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Reiss AB, Wirkowski E (2007). «Role of HMG-CoA reductase inhibitors in neurological disorders: progress to date». Drugs. 67 (15): 2111–20. PMID 17927279. doi:10.2165/00003495-200767150-00001.
- ^ Kuller LH (2007). «Statins and dementia». Curr Atheroscler Rep. 9 (2): 154–61. PMID 17877925. doi:10.1007/s11883-007-0012-9.
- ^ a b Solfrizzi V, Capurso C, D'Introno A; m.fl. (2008). «Lifestyle-related factors in predementia and dementia syndromes». Expert Rev Neurother. 8 (1): 133–58. PMID 18088206. doi:10.1586/14737175.8.1.133. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Panza F, Capurso C, D'Introno A, Colacicco AM, Frisardi V, Lorusso M, Santamato A, Seripa D, Pilotto A, Scafato E, Vendemiale G, Capurso A, Solfrizzi V. (mai 2009). «Alcohol drinking, cognitive functions in older age, predementia, and dementia syndromes». J Alzheimers Dis. 17 (1): 7–31. PMID 19494429. doi:10.3233/JAD-2009-1009 (inaktiv 2010-08-25). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Boothby LA, Doering PL (2005). «Vitamin C and vitamin E for Alzheimer's disease». Ann Pharmacother. 39 (12): 2073–80. PMID 16227450. doi:10.1345/aph.1E495.
- ^ Isaac MG, Quinn R, Tabet N (2008). «Vitamin E for Alzheimer's disease and mild cognitive impairment». Cochrane Database Syst Rev (3): CD002854. PMID 18646084. doi:10.1002/14651858.CD002854.pub2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Malouf R, Grimley Evans J (2008). «Folic acid with or without vitamin B12 for the prevention and treatment of healthy elderly and demented people». Cochrane Database Syst Rev (4): CD004514. PMID 18843658. doi:10.1002/14651858.CD004514.pub2.
- ^ Wald DS, Kasturiratne A, Simmonds M (juni 2010). «Effect of folic acid, with or without other B vitamins, on cognitive decline: meta-analysis of randomized trials». The American Journal of Medicine. 123 (6): 522–527.e2. PMID 20569758. doi:10.1016/j.amjmed.2010.01.017. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Szekely CA, Town T, Zandi PP (2007). «NSAIDs for the chemoprevention of Alzheimer's disease». Subcell Biochem. 42: 229–48. PMID 17612054. doi:10.1007/1-4020-5688-5_11. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Ringman JM, Frautschy SA, Cole GM, Masterman DL, Cummings JL (2005). «A potential role of the curry spice curcumin in Alzheimer's disease». Curr Alzheimer Res. 2 (2): 131–6. PMC 1702408
. PMID 15974909. doi:10.2174/1567205053585882. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Aggarwal BB, Harikumar KB (2009). «Potential therapeutic effects of curcumin, the anti-inflammatory agent, against neurodegenerative, cardiovascular, pulmonary, metabolic, autoimmune and neoplastic diseases». Int J Biochem Cell Biol. 41 (1): 40–59. PMC 2637808
. PMID 18662800. doi:10.1016/j.biocel.2008.06.010.
- ^ Farquhar C, Marjoribanks J, Lethaby A, Suckling JA, Lamberts Q (15. april 2009). «Long term hormone therapy for perimenopausal and postmenopausal women». Cochrane Database Syst Rev (2): CD004143. PMID 19370593. doi:10.1002/14651858.CD004143.pub3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Barrett-ConnorBarrett-Connor E, Laughlin GA, E; Laughlin, GA (mai 2009). «Endogenous and exogenous estrogen, cognitive function, and dementia in postmenopausal women: evidence from epidemiologic studies and clinical trials». Semin Reprod Med. 27 (3): 275–82. PMC 2701737
. PMID 19401958. doi:10.1055/s-0029-1216280.
- ^ Birks J, Grimley Evans J (2009). «Ginkgo biloba for cognitive impairment and dementia». Cochrane Database Syst Rev (1): CD003120. PMID 19160216. doi:10.1002/14651858.CD003120.pub3. Besøkt 13. august 2009. [død lenke]
- ^ DeKosky ST, Williamson JD, Fitzpatrick AL; m.fl. (2008). «Ginkgo biloba for Prevention of Dementia». Journal of the American Medical Association. 300 (19): 2253–2262. PMC 2823569
. PMID 19017911. doi:10.1001/jama.2008.683. Besøkt 18. november 2008. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Eskelinen MH, Ngandu T, Tuomilehto J, Soininen H, Kivipelto M (2009). «Midlife coffee and tea drinking and the risk of late-life dementia: a population-based CAIDE study». J Alzheimers Dis. 16 (1): 85–91. PMID 19158424. doi:10.3233/JAD-2009-0920 (inaktiv 2010-08-25). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b PMID 16917199
- ^ a b Paradise M, Cooper C, Livingston G (2009). «Systematic review of the effect of education on survival in Alzheimer's disease». Int Psychogeriatr. 21 (1): 25–32. PMID 19026089. doi:10.1017/S1041610208008053. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Shcherbatykh I, Carpenter DO (2007). «The role of metals in the etiology of Alzheimer's disease». J Alzheimers Dis. 11 (2): 191–205. PMID 17522444.
- ^ Rondeau V, Commenges D, Jacqmin-Gadda H, Dartigues JF (2000). «Relation between aluminum concentrations in drinking water and Alzheimer's disease: an 8-year follow-up study». Am J Epidemiol. 152 (1): 59–66. PMC 2215380
. PMID 10901330. doi:10.1093/aje/152.1.59. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Kukull WA, Larson EB, Bowen JD; m.fl. (1995). «Solvent exposure as a risk factor for Alzheimer's disease: a case-control study». Am J Epidemiol. 141 (11): 1059–71; discussion 1072–9. PMID 7771442. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Santibáñez M, Bolumar F, García AM (2007). «Occupational risk factors in Alzheimer's disease: a review assessing the quality of published epidemiological studies». Occupational and Environmental Medicine. 64 (11): 723–732. PMID 17525096. doi:10.1136/oem.2006.028209. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Seidler A, Geller P, Nienhaus A; m.fl. (2007). «Occupational exposure to low frequency magnetic fields and dementia: a case-control study». Occup Environ Med. 64 (2): 108–14. PMC 2078432
. PMID 17043077. doi:10.1136/oem.2005.024190. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Rondeau V (2002). «A review of epidemiologic studies on aluminum and silica in relation to Alzheimer's disease and associated disorders». Rev Environ Health. 17 (2): 107–21. PMID 12222737.
- ^ Martyn CN, Coggon DN, Inskip H, Lacey RF, Young WF (1997). «Aluminum concentrations in drinking water and risk of Alzheimer's disease». Epidemiology. 8 (3): 281–6. PMID 9115023. doi:10.1097/00001648-199705000-00009. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Graves AB, Rosner D, Echeverria D, Mortimer JA, Larson EB (1998). «Occupational exposures to solvents and aluminium and estimated risk of Alzheimer's disease». Occup Environ Med. 55 (9): 627–33. PMC 1757634
. PMID 9861186. doi:10.1136/oem.55.9.627. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks-SCENIHR (januar 2009). «Health Effects of Exposure to EMF» (PDF). Brussels: Directorate General for Health&Consumers; European Commission: 4–5. Besøkt 27. april 2010.
- ^ Cataldo JK, Prochaska JJ, Glantz SA (2010). «Cigarette smoking is a risk factor for Alzheimer's disease: an analysis controlling for tobacco industry affiliation». J Alzheimers Dis. 19 (2): 465–80. PMID 20110594. doi:10.3233/JAD-2010-1240 (inaktiv 2010-08-25). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Eikelenboom, P; Van Exel, E; Hoozemans, JJ; Veerhuis, R; Rozemuller, AJ; Van Gool, WA (2010). «Neuroinflammation – an early event in both the history and pathogenesis of Alzheimer's disease.». Neuro-degenerative diseases. 7 (1-3): 38–41. PMID 20160456. doi:10.1159/000283480.
- ^ X. Pan, Z. Chen m.fl. (Desember 2016). «Long-Term Cognitive Improvement after Benfotiamine Administration in Patients with Alzheimer's Disease.». Neuroscience Bulletin. Volume 32 (Issue 6): 591–596. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
- ^ Klinisk studie ved Burke Rehabilitation and Research Hospital, White Plains, NY.
- ^ Geula C, Mesulam MM (1995). «Cholinesterases and the pathology of Alzheimer disease». Alzheimer Dis Assoc Disord. 9 Suppl 2: 23–28. PMID 8534419.
- ^ Stahl SM (2000). «The new cholinesterase inhibitors for Alzheimer's disease, Part 2: illustrating their mechanisms of action». J Clin Psychiatry. 61 (11): 813–814. PMID 11105732. doi:10.4088/JCP.v61n1101.
- ^ «Donepezil». Medline Plus. US National Library of Medicine. 8. januar 2007. Besøkt 3. februar 2010.
- ^ «Galantamine». Medline Plus. US National Library of Medicine. 8. januar 2007. Besøkt 3. februar 2010.
- ^ «Rivastigmine». Medline Plus. US National Library of Medicine. 8. januar 2007. Besøkt 3. februar 2010.
- ^ «Rivastigmine Transdermal». Medline Plus. US National Library of Medicine. 8. januar 2007. Besøkt 3. februar 2010.
- ^ Birks J; Birks, Jacqueline (2006). «Cholinesterase inhibitors for Alzheimer's disease». Cochrane Database Syst Rev (1): CD005593. PMID 16437532. doi:10.1002/14651858.CD005593.
- ^ Birks J, Grimley Evans J, Iakovidou V, Tsolaki M, Holt FE (15. april 2009). «Rivastigmine for Alzheimer's disease». Cochrane Database Syst Rev (2): CD001191. PMID 19370562. doi:10.1002/14651858.CD001191.pub2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Birks J, Harvey RJ (25. januar 2006). «Donepezil for dementia due to Alzheimer's disease». Cochrane Database Syst Rev (1): CD001190. PMID 16437430. doi:10.1002/14651858.CD001190.pub2.
- ^ Raschetti R, Albanese E, Vanacore N, Maggini M (2007). «Cholinesterase inhibitors in mild cognitive impairment: a systematic review of randomised trials». PLoS Med. 4 (11): e338. PMC 2082649
. PMID 18044984. doi:10.1371/journal.pmed.0040338. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Acetylcholinesterase inhibitors prescribing information:
- «Aricept Prescribing information» (PDF). Eisai and Pfizer. Arkivert fra originalen (PDF) 10. september 2008. Besøkt 18. august 2008. (primary source)
- «Razadyne ER U.S. Full Prescribing Information» (PDF). Ortho-McNeil Neurologics. Arkivert fra originalen (PDF) 28. mai 2008. Besøkt 19. februar 2008. (primary source)
- «Exelon ER U.S. Prescribing Information» (PDF). Novartis Pharmaceuticals. Arkivert fra originalen (PDF) 28. juli 2007. Besøkt 19. februar 2008. (primary source)
- «Exelon U.S. Prescribing Information» (PDF). Novartis Pharmaceuticals. juni 2006. Arkivert fra originalen (PDF) 10. juli 2007. Besøkt 30. juli 2009. (primary source)
- «Exelon Warning Letter» (PDF). US Food and Drug Administration. august 2007. Besøkt 30. juli 2009.
- ^ a b Lipton SA (2006). «Paradigm shift in neuroprotection by NMDA receptor blockade: memantine and beyond». Nat Rev Drug Discov. 5 (2): 160–170. PMID 16424917. doi:10.1038/nrd1958.
- ^ a b «Memantine». US National Library of Medicine (Medline). 4. januar 2004. Besøkt 3. februar 2010.
- ^ Areosa Sastre A, McShane R, Sherriff F (2004). «Memantine for dementia». Cochrane Database Syst Rev (4): CD003154. PMID 15495043. doi:10.1002/14651858.CD003154.pub2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Namenda Prescribing Information» (PDF). Forest Pharmaceuticals. Arkivert fra originalen (PDF) 27. februar 2008. Besøkt 19. februar 2008. (primærkilden)
- ^ Raina P, Santaguida P, Ismaila A; m.fl. (2008). «Effectiveness of cholinesterase inhibitors and memantine for treating dementia: evidence review for a clinical practice guideline». Annals of Internal Medicine. 148 (5): 379–397. PMID 18316756. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Antipsychotics use:
- Ballard C, Waite J (2006). «The effectiveness of atypical antipsychotics for the treatment of aggression and psychosis in Alzheimer's disease». Cochrane Database Syst Rev (1): CD003476. PMID 16437455. doi:10.1002/14651858.CD003476.pub2.
- Ballard C, Lana MM, Theodoulou M; m.fl. (2008). «A randomised, blinded, placebo-controlled trial in dementia patients continuing or stopping neuroleptics (The DART-AD trial)». PLoS Med. 5 (4): e76. PMC 2276521
. PMID 18384230. doi:10.1371/journal.pmed.0050076. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Sink KM, Holden KF, Yaffe K (2005). «Pharmacological treatment of neuropsychiatric symptoms of dementia: a review of the evidence». J Am Med Assoc. 293 (5): 596–608. PMID 15687315. doi:10.1001/jama.293.5.596. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Ballard C, Hanney ML, Theodoulou M, Douglas S, McShane R, Kossakowski K, Gill R, Juszczak E, Yu L-M, Jacoby R (9. januar 2009). «The dementia antipsychotic withdrawal trial (DART-AD): long-term follow-up of a randomised placebo-controlled trial». Lancet Neurology. 8 (2): 151. PMID 19138567. doi:10.1016/S1474-4422(08)70295-3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Eubanks LM, Rogers CJ, Beuscher AE; m.fl. (2006). «A molecular link between the active component of marijuana and Alzheimer's disease pathology» (Free full text). Molecular Pharmaceutics. 3 (6): 773–7. PMC 2562334
. PMID 17140265. doi:10.1021/mp060066m. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Campbell VA, Gowran A (november 2007). «Alzheimer's disease; taking the edge off with cannabinoids?». Br J Pharmacol. 152 (5): 655–62. PMC 2190031
. PMID 17828287. doi:10.1038/sj.bjp.0707446.
- ^ a b c d e f g «Practice Guideline for the Treatment of Patients with Alzheimer's disease and Other Dementias» (PDF). American Psychiatric Association. 2007. doi:10.1176/appi.books.9780890423967.152139. Besøkt 28. desember 2007.
- ^ Bottino CM, Carvalho IA, Alvarez AM; m.fl. (2005). «Cognitive rehabilitation combined with drug treatment in Alzheimer's disease patients: a pilot study». Clin Rehabil. 19 (8): 861–869. PMID 16323385. doi:10.1191/0269215505cr911oa. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Doody RS, Stevens JC, Beck C; m.fl. (2001). «Practice parameter: management of dementia (an evidence-based review). Report of the Quality Standards Subcommittee of the American Academy of Neurology». Neurology. 56 (9): 1154–1166. PMID 11342679. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Hermans DG, Htay UH, McShane R (2007). «Non-pharmacological interventions for wandering of people with dementia in the domestic setting». Cochrane Database Syst Rev (1): CD005994. PMID 17253573. doi:10.1002/14651858.CD005994.pub2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Robinson L, Hutchings D, Dickinson HO; m.fl. (2007). «Effectiveness and acceptability of non-pharmacological interventions to reduce wandering in dementia: a systematic review». Int J Geriatr Psychiatry. 22 (1): 9–22. PMID 17096455. doi:10.1002/gps.1643. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Woods B, Spector A, Jones C, Orrell M, Davies S (2005). «Reminiscence therapy for dementia». Cochrane Database Syst Rev (2): CD001120. PMID 15846613. doi:10.1002/14651858.CD001120.pub2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Zetteler J (2008). «Effectiveness of simulated presence therapy for individuals with dementia: a systematic review and meta-analysis». Aging Ment Health. 12 (6): 779–85. PMID 19023729. doi:10.1080/13607860802380631.
- ^ Neal M, Briggs M (2003). «Validation therapy for dementia». Cochrane Database Syst Rev (3): CD001394. PMID 12917907. doi:10.1002/14651858.CD001394.
- ^ Chung JC, Lai CK, Chung PM, French HP (2002). «Snoezelen for dementia». Cochrane Database Syst Rev (4): CD003152. PMID 12519587. doi:10.1002/14651858.CD003152. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Spector A, Orrell M, Davies S, Woods B (2000). «Withdrawn: Reality orientation for dementia». Cochrane Database Syst Rev (3): CD001119. PMID 17636652. doi:10.1002/14651858.CD001119.pub2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Spector A, Thorgrimsen L, Woods B; m.fl. (2003). «Efficacy of an evidence-based cognitive stimulation therapy programme for people with dementia: randomised controlled trial». Br J Psychiatry. 183: 248–254. PMID 12948999. doi:10.1192/bjp.183.3.248. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Gitlin LN, Corcoran M, Winter L, Boyce A, Hauck WW (1. februar 2001). «A randomized, controlled trial of a home environmental intervention: effect on efficacy and upset in caregivers and on daily function of persons with dementia». Gerontologist. 41 (1): 4–14. PMID 11220813. Besøkt 15. juli 2008. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)[død lenke]
- ^ Gitlin LN, Hauck WW, Dennis MP, Winter L (2005). «Maintenance of effects of the home environmental skill-building program for family caregivers and individuals with Alzheimer's disease and related disorders». J. Gerontol. A Biol. Sci. Med. Sci. 60 (3): 368–74. PMID 15860476. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Treating behavioral and psychiatric symptoms». Alzheimer's Association. 2006. Arkivert fra originalen 25. september 2006. Besøkt 25. september 2006.
- ^ Dunne TE, Neargarder SA, Cipolloni PB, Cronin-Golomb A (2004). «Visual contrast enhances food and liquid intake in advanced Alzheimer's disease». Clinical Nutrition. 23 (4): 533–538. PMID 15297089. doi:10.1016/j.clnu.2003.09.015. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Dudek, Susan G. (2007). Nutrition essentials for nursing practice. Hagerstown, Maryland: Lippincott Williams & Wilkins. s. 360. ISBN 0-7817-6651-6. Besøkt 19. august 2008.
- ^ Dennehy C (2006). «Analysis of patients' rights: dementia and PEG insertion». Br J Nurs. 15 (1): 18–20. PMID 16415742.
- ^ Chernoff R (2006). «Tube feeding patients with dementia». Nutr Clin Pract. 21 (2): 142–6. PMID 16556924. doi:10.1177/0115426506021002142.
- ^ Gambassi G, Landi F, Lapane KL, Sgadari A, Mor V, Bernabei R (1999). «Predictors of mortality in patients with Alzheimer's disease living in nursing homes». J. Neurol. Neurosurg. Psychiatr. 67 (1): 59–65. PMC 1736445
. PMID 10369823. doi:10.1136/jnnp.67.1.59. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Medical issues:
- Head B (2003). «Palliative care for persons with dementia». Home Healthc Nurse. 21 (1): 53–60; quiz 61. PMID 12544465. doi:10.1097/00004045-200301000-00012.
- Friedlander AH, Norman DC, Mahler ME, Norman KM, Yagiela JA (2006). «Alzheimer's disease: psychopathology, medical management and dental implications». J Am Dent Assoc. 137 (9): 1240–51. PMID 16946428. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Belmin J; Expert Panel and Organisation Committee (2007). «Practical guidelines for the diagnosis and management of weight loss in Alzheimer's disease: a consensus from appropriateness ratings of a large expert panel». J Nutr Health Aging. 11 (1): 33–7. PMID 17315078.
- McCurry SM, Gibbons LE, Logsdon RG, Vitiello M, Teri L (2003). «Training caregivers to change the sleep hygiene practices of patients with dementia: the NITE-AD project». J Am Geriatr Soc. 51 (10): 1455–60. PMID 14511168. doi:10.1046/j.1532-5415.2003.51466.x. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Perls TT, Herget M (1995). «Higher respiratory infection rates on an Alzheimer's special care unit and successful intervention». J Am Geriatr Soc. 43 (12): 1341–4. PMID 7490383.
- ^ Shega JW, Levin A, Hougham GW; m.fl. (2003). «Palliative Excellence in Alzheimer Care Efforts (PEACE): a program description». J Palliat Med. 6 (2): 315–20. PMID 12854952. doi:10.1089/109662103764978641. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Mitchell SL, Teno JM, Kiely DK; m.fl. (2009). «The clinical course of advanced dementia». N Engl J Med. 361 (16): 1529–38. PMC 2778850
. PMID 19828530. doi:10.1056/NEJMoa0902234. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Bowen JD, Malter AD, Sheppard L; m.fl. (1996). «Predictors of mortality in patients diagnosed with probable Alzheimer's disease». Neurology. 47 (2): 433–9. PMID 8757016. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Dodge HH, Shen C, Pandav R, DeKosky ST, Ganguli M (2003). «Functional transitions and active life expectancy associated with Alzheimer disease». Arch. Neurol. 60 (2): 253–9. PMID 12580712. doi:10.1001/archneur.60.2.253. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Larson EB, Shadlen MF, Wang L; m.fl. (2004). «Survival after initial diagnosis of Alzheimer disease». Ann. Intern. Med. 140 (7): 501–9. PMID 15068977. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Jagger C, Clarke M, Stone A (1995). «Predictors of survival with Alzheimer's disease: a community-based study». Psychol Med. 25 (1): 171–7. PMID 7792352. doi:10.1017/S0033291700028191. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Ganguli M, Dodge HH, Shen C, Pandav RS, DeKosky ST (2005). «Alzheimer disease and mortality: a 15-year epidemiological study». Arch. Neurol. 62 (5): 779–84. PMID 15883266. doi:10.1001/archneur.62.5.779. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Bermejo-Pareja F, Benito-León J, Vega S, Medrano MJ, Román GC (2008). «Incidence and subtypes of dementia in three elderly populations of central Spain». J. Neurol. Sci. 264 (1–2): 63–72. PMID 17727890. doi:10.1016/j.jns.2007.07.021. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Di Carlo A, Baldereschi M, Amaducci L; m.fl. (2002). «Incidence of dementia, Alzheimer's disease, and vascular dementia in Italy. The ILSA Study». J Am Geriatr Soc. 50 (1): 41–8. PMID 12028245. doi:10.1046/j.1532-5415.2002.50006.x. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Andersen K, Launer LJ, Dewey ME; m.fl. (1999). «Gender differences in the incidence of AD and vascular dementia: The EURODEM Studies. EURODEM Incidence Research Group». Neurology. 53 (9): 1992–7. PMID 10599770. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ 2000 U.S. estimates:
- Hebert LE, Scherr PA, Bienias JL, Bennett DA, Evans DA (2003). «Alzheimer disease in the US population: prevalence estimates using the 2000 census». Arch. Neurol. 60 (8): 1119–22. PMID 12925369. doi:10.1001/archneur.60.8.1119. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- «Profiles of general demographic characteristics, 2000 census of population and housing, United States» (PDF). U.S. Census Bureau. 2001. Besøkt 27. august 2008.
- ^ a b Ferri CP, Prince M, Brayne C; m.fl. (2005). «Global prevalence of dementia: a Delphi consensus study» (PDF). Lancet. 366 (9503): 2112–7. PMC 2850264
. PMID 16360788. doi:10.1016/S0140-6736(05)67889-0. Arkivert fra originalen (PDF) 25. juni 2008. Besøkt 25. juni 2008. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ World Health Organization (2006). Neurological Disorders: Public Health Challenges. Switzerland: World Health Organization. s. 204–207. ISBN 978-92-4-156336-9.
- ^ Auguste D.:
- Alzheimer Alois (1907). «Über eine eigenartige Erkrankung der Hirnrinde [About a peculiar disease of the cerebral cortex]». Allgemeine Zeitschrift fur Psychiatrie und Psychisch-Gerichtlich Medizin. 64 (1–2): 146–148.
- Alzheimer Alois (1987). «About a peculiar disease of the cerebral cortex. By Alois Alzheimer, 1907 (Translated by L. Jarvik and H. Greenson)». Alzheimer Dis Assoc Disord. 1 (1): 3–8. PMID 3331112.
- Maurer Ulrike, Maurer Konrad (2003). Alzheimer: the life of a physician and the career of a disease. New York: Columbia University Press. s. 270. ISBN 0-231-11896-1.
- ^ Berchtold NC, Cotman CW (1998). «Evolution in the conceptualization of dementia and Alzheimer's disease: Greco-Roman period to the 1960s». Neurobiology of Aging. 19 (3): 173–189. PMID 9661992. doi:10.1016/S0197-4580(98)00052-9.
- ^ Berrios G E (1990). «Alzheimer's disease: a conceptual history». Int. J. Ger. Psychiatry. 5: 355–365. doi:10.1002/gps.930050603.
- ^ Kraepelin Emil, Diefendorf A. Ross (translated by) (17. januar 2007). Clinical Psychiatry: A Textbook For Students And Physicians (Reprint). Kessinger Publishing. s. 568. ISBN 1-4325-0833-4.
- ^ Katzman Robert, Terry Robert D, Bick Katherine L (editors) (1978). Alzheimer's disease: senile dementia and related disorders. New York: Raven Press. s. 595. ISBN 0-89004-225-X. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link)
- ^ Boller F, Forbes MM (1998). «History of dementia and dementia in history: an overview». J. Neurol. Sci. 158 (2): 125–33. PMID 9702682. doi:10.1016/S0022-510X(98)00128-2.
- ^ Amaducci LA, Rocca WA, Schoenberg BS (1986). «Origin of the distinction between Alzheimer's disease and senile dementia: how history can clarify nosology». Neurology. 36 (11): 1497–9. PMID 3531918. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Allegri RF, Butman J, Arizaga RL; m.fl. (2007). «Economic impact of dementia in developing countries: an evaluation of costs of Alzheimer-type dementia in Argentina». Int Psychogeriatr. 19 (4): 705–18. PMID 16870037. doi:10.1017/S1041610206003784. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Suh GH, Knapp M, Kang CJ (2006). «The economic costs of dementia in Korea, 2002». Int J Geriatr Psychiatry. 21 (8): 722–8. PMID 16858741. doi:10.1002/gps.1552. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Wimo A, Jonsson L, Winblad B (2006). «An estimate of the worldwide prevalence and direct costs of dementia in 2003». Dement Geriatr Cogn Disord. 21 (3): 175–81. PMID 16401889. doi:10.1159/000090733. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b c Moore MJ, Zhu CW, Clipp EC (2001). «Informal costs of dementia care: estimates from the National Longitudinal Caregiver Study». J Gerontol B Psychol Sci Soc Sci. 56 (4): S219–28. PMID 11445614. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Jönsson L, Eriksdotter Jönhagen M, Kilander L; m.fl. (2006). «Determinants of costs of care for patients with Alzheimer's disease». Int J Geriatr Psychiatry. 21 (5): 449–59. PMID 16676288. doi:10.1002/gps.1489. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ a b Zhu CW, Sano M (2006). «Economic considerations in the management of Alzheimer's disease». Clin Interv Aging. 1 (2): 143–54. PMC 2695165
. PMID 18044111. doi:10.2147/ciia.2006.1.2.143.
- ^ Gaugler JE, Kane RL, Kane RA, Newcomer R (2005). «Early community-based service utilization and its effects on institutionalization in dementia caregiving». Gerontologist. 45 (2): 177–85. PMID 15799982. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Ritchie K, Lovestone S (2002). «The dementias». Lancet. 360 (9347): 1759–66. PMID 12480441. doi:10.1016/S0140-6736(02)11667-9.
- ^ Brodaty H, Hadzi-Pavlovic D (1990). «Psychosocial effects on carers of living with persons with dementia». Aust N Z J Psychiatry. 24 (3): 351–61. PMID 2241719. doi:10.3109/00048679009077702.
- ^ Donaldson C, Tarrier N, Burns A (1998). «Determinants of carer stress in Alzheimer's disease». Int J Geriatr Psychiatry. 13 (4): 248–56. PMID 9646153. doi:10.1002/(SICI)1099-1166(199804)13:4<248::AID-GPS770>3.0.CO;2-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ [død lenke] «The MetLife Study of Alzheimer's Disease: The Caregiving Experience» (PDF). MetLife Mature Market Institute. 2006. Arkivert fra originalen (PDF) 26. mars 2009. Besøkt 12. februar 2008.
- ^ Pusey H, Richards D (2001). «A systematic review of the effectiveness of psychosocial interventions for carers of people with dementia». Aging Ment Health. 5 (2): 107–19. PMID 11511058. doi:10.1080/13607860120038302.
- ^ Garrard P, Maloney LM, Hodges JR, Patterson K (2005). «The effects of very early Alzheimer's disease on the characteristics of writing by a renowned author». Brain. 128 (Pt 2): 250–60. PMID 15574466. doi:10.1093/brain/awh341. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Sherman FT (2004). «Did President Reagan have mild cognitive impairment while in office? Living longer with Alzheimer's Disease». Geriatrics. 59 (9): 11, 15. PMID 15461232.
- ^ Venneri A, Forbes-Mckay KE, Shanks MF (2005). «Impoverishment of spontaneous language and the prediction of Alzheimer's disease». Brain. 128 (Pt 4): E27. PMID 15788549. doi:10.1093/brain/awh419. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Prime Ministers in History: Harold Wilson». London: 10 Downing Street. Arkivert fra originalen 25. august 2008. Besøkt 18. august 2008.
- ^ «Mi padre no reconoció al Rey pero notó el cariño». Madrid: El País. 2008. Besøkt 1. oktober 2008.
- ^ «Chicago Rita Hayworth Gala». Alzheimer's Association. 2007. Besøkt 3. februar 2010.
- ^ «Charlton Heston has Alzheimer's symptoms». CNN. 9. august 2002. Arkivert fra originalen 1. februar 2008. Besøkt 25. januar 2008.
- ^ «Nobel Prize Winner has Alzheimer's». The Straits Times. 8. oktober 2009. Besøkt 9. oktober 2009.
- ^ «Iris». IMDB. 18. januar 2002. Besøkt 24. januar 2008.
- ^ Bayley John (2000). Iris: a memoir of Iris Murdoch. London: Abacus. ISBN 9780349112152. OCLC 41960006.
- ^ «The notebook». IMDB. Besøkt 22. februar 2008.
- ^ Sparks Nicholas (1996). The notebook. Thorndike, Maine: Thorndike Press. s. 268. ISBN 078620821X.
- ^ «Thanmathra». Webindia123.com. Besøkt 24. januar 2008.
- ^ «Ashita no kioku». IMDB. Besøkt 24. januar 2008.
- ^ Ogiwara Hiroshi (2004). Ashita no Kioku (japansk). Tōkyō: Kōbunsha. ISBN 9784334924461. OCLC 57352130.
- ^ Munro Alice (2001). «The bear came over the mountain». Hateship, Friendship, Courtship, Loveship, Marriage: Stories. New York: A.A. Knopf. ISBN 9780375413001. OCLC 46929223.
- ^ Malcolm and Barbara:
- «Malcolm and Barbara: A love story». Dfgdocs. Arkivert fra originalen 24. mai 2008. Besøkt 24. januar 2008.
- «Malcolm and Barbara: A love story». BBC Cambridgeshire. Besøkt 2. mars 2008.
- Plunkett, John (7. august 2007). «Alzheimer's film-maker to face ITV lawyers». London: Guardian Media. Besøkt 24. januar 2008.
- ^ «Clinical Trials. Found 459 studies with search of: alzheimer». US National Institutes of Health. Besøkt 23. mars 2008.
- ^ Lashuel HA, Hartley DM, Balakhaneh D, Aggarwal A, Teichberg S, Callaway DJE (2002). «New class of inhibitors of amyloid-beta fibril formation. Implications for the mechanism of pathogenesis in Alzheimer's disease». J Biol Chem. 277 (45): 42881–42890. PMID 12167652. doi:10.1074/jbc.M206593200. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Dodel r, Neff F, Noelker C, Pul R, Du Y, Bacher M Oertel W. (2010). «Intravenous Immunoglobulins as a Treatment for Alzheimer's Disease: Rationale and Current Evidence». Drugs. 70 (5): 513–528. PMID 20329802. doi:10.2165/11533070-000000000-00000. Arkivert fra originalen 17. september 2011. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Vaccination:
- Hawkes CA, McLaurin J (2007). «Immunotherapy as treatment for Alzheimer's disease». Expert Rev Neurother. 7 (11): 1535–48. PMID 17997702. doi:10.1586/14737175.7.11.1535.
- Solomon B (2007). «Clinical immunologic approaches for the treatment of Alzheimer's disease». Expert Opin Investig Drugs. 16 (6): 819–28. PMID 17501694. doi:10.1517/13543784.16.6.819.
- Woodhouse A, Dickson TC, Vickers JC (2007). «Vaccination strategies for Alzheimer's disease: A new hope?». Drugs Aging. 24 (2): 107–19. PMID 17313199. doi:10.2165/00002512-200724020-00003. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ «Study Evaluating ACC-001 in Mild to Moderate Alzheimers Disease Subjects». Clinical Trial. US National Institutes of Health. 11. mars 2008. Besøkt 5. juni 2008.
- ^ «Study Evaluating Safety, Tolerability, and Immunogenicity of ACC-001 in Subjects With Alzheimer's Disease». US National Institutes of Health. Besøkt 5. juni 2008.
- ^ «Alzheimer's Disease Vaccine Trial Suspended on Safety Concern». Medpage Today. 18. april 2008. Besøkt 14. juni 2008.
- ^ «Bapineuzumab in Patients With Mild to Moderate Alzheimer's Disease/ Apo_e4 non-carriers». Clinical Trial. US National Institutes of Health. 29. februar 2008. Besøkt 23. mars 2008.
- ^ «Safety, Tolerability and Efficacy Study to Evaluate Subjects With Mild Cognitive Impairment». Clinical Trial. US National Institutes of Health. 11. mars 2008. Besøkt 23. mars 2008.
- ^ «Study Evaluating the Safety, Tolerability and Efficacy of PBT2 in Patients With Early Alzheimer's Disease». Clinical Trial. US National Institutes of Health. 13. januar 2008. Besøkt 23. mars 2008.
- ^ [635] ^ Etanercept research:
- Tobinick E, Gross H, Weinberger A, Cohen H (2006). «TNF-alpha modulation for treatment of Alzheimer's disease: a 6-month pilot study». MedGenMed. 8 (2): 25. PMC 1785182
. PMID 16926764. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Griffin WS (2008). «Perispinal etanercept: potential as an Alzheimer therapeutic». J Neuroinflammation. 5: 3. PMC 2241592
. PMID 18186919. doi:10.1186/1742-2094-5-3.
- Tobinick E (2007). «Perispinal etanercept for treatment of Alzheimer's disease». Curr Alzheimer Res. 4 (5): 550–2. PMID 18220520. doi:10.2174/156720507783018217.
- Tobinick E, Gross H, Weinberger A, Cohen H (2006). «TNF-alpha modulation for treatment of Alzheimer's disease: a 6-month pilot study». MedGenMed. 8 (2): 25. PMC 1785182
- ^ Wischik Claude M, Bentham Peter, Wischik Damon J, Seng Kwang Meng (2008). «Tau aggregation inhibitor (TAI) therapy with remberTM arrests disease progression in mild and moderate Alzheimer's disease over 50 weeks». Alzheimer's & Dementia. Alzheimer's Association. 4 (4): T167. doi:10.1016/j.jalz.2008.05.438. Besøkt 30. juli 2008. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Harrington Charles, Rickard Janet E, Horsley David; m.fl. (2008). «Methylthioninium chloride (MTC) acts as a Tau aggregation inhibitor (TAI) in a cellular model and reverses Tau pathology in transgenic mouse models of Alzheimer's disease». Alzheimer's & Dementia. Alzheimer's Association. 4: T120–T121. doi:10.1016/j.jalz.2008.05.259. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Doody RS, Gavrilova SI, Sano M; m.fl. (2008). «Effect of dimebon on cognition, activities of daily living, behaviour, and global function in patients with mild-to-moderate Alzheimer's disease: a randomised, double-blind, placebo-controlled study». Lancet. 372 (9634): 207–15. PMID 18640457. doi:10.1016/S0140-6736(08)61074-0. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ [642] ^ Dimebon Disappoints in Phase 3 Trial
- ^ Wozniak M, Mee A, Itzhaki R (2008). «Herpes simplex virus type 1 DNA is located within Alzheimer's disease amyloid plaques». J Pathol. 217 (1): 131–138. PMID 18973185. doi:10.1002/path.2449. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- ^ Newberg, AB; Wintering, N; Khalsa, DS; Roggenkamp, H; Waldman, MR (2010). «Meditation effects on cognitive function and cerebral blood flow in subjects with memory loss: a preliminary study». Journal of Alzheimer's Disease. 20 (2): 517–26. PMID 20164557. doi:10.3233/JAD-2010-1391 (inaktiv 2010-08-25). (primærkilden)
Litteratur
- Alzheimer's Disease: Unraveling the Mystery. US Department of Health and Human Services, National Institute on Aging, NIH. 2008. Arkivert fra originalen 1. oktober 2008.
- Can Alzheimer's Disease Be Prevented?. US Department of Health and Human Services, National Institute on Aging, NIH. 2009. Arkivert fra originalen 3. desember 2010.
- Caring for a Person with Alzheimer's Disease: Your Easy-to-Use Guide from the National Institute on Aging. US Department of Health and Human Services, National Institute on Aging, NIH. 2009. Arkivert fra originalen 3. desember 2010.
- Cummings JL, Frank JC, Cherry D, Kohatsu ND, Kemp B, Hewett L, Mittman B (2002). «Guidelines for managing Alzheimer's disease: Part I. Assessment». American Family Physician. 65 (11): 2263–2272. PMID 12074525. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Cum. JL, Frank JC, Cherry D, Kohatsu ND, Kemp B, Hewett L, Mittman B (2002). «Guidelines for managing Alzheimer's disease: Part II. Treatment». American Family Physician. 65 (12): 2525–2534. PMID 12086242. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
- Russell D, Barston S, White M (19. desember 2007). «Alzheimer's Behavior Management: Learn to manage common behavior problems». helpguide.org. Arkivert fra originalen 23. februar 2008. Besøkt 29. februar 2008. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Eksterne lenker
- (en) Alzheimer's disease – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Demenslinjen 81533032
- Alzheimers sykdom – symptomer og behandling[død lenke]
- Helsebibliotekets sider om alderspsykiatri
- Skåringsverktøy (tester) for demens hos Helsebiblioteket[død lenke]
- Nasjonalt kompetansesenter for aldring og helse
- Alzheimers sykdom i oppslagsverket BMJ Best Practice
- Alderspsykiatri på nyhetsbloggen PsykNytt
- Søk etter Alzheimers sykdom på Helsebiblioteket[død lenke]
- Kunnskapshefte om demens for helsepersonell (på svensk)
- Hva er Alzheimers sykdom? – artikkel fra forskning.no 25.7.02
- v
- d
- r
![Helsenotis](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Asclepius_staff.svg/33px-Asclepius_staff.svg.png)