Convair CV-240-familien
Convair 240 | |||
---|---|---|---|
![]() Convair 340 | |||
Informasjon | |||
Rolle | 2-motors lavvinget passasjerfly | ||
Produsent | Convair | ||
Første flyvning | 16. mars 1947 | ||
Produsert | 1947–1956 | ||
Antall produsert | 125 | ||
Passasjerer | 40 | ||
Mannskap | 3 | ||
Videreutviklet til | Convair 880 | ||
Spesifikasjoner | |||
Lengde | 22,80 m | ||
Høyde | 8,20 m | ||
Vingespenn | 28 m | ||
Vingeareal | 75,90 m² | ||
Egenvekt | 11 540 kg | ||
Vekt (lastet) | 19 280 kg | ||
Motorer | 2× Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp Stjernemotor | ||
Topphastighet | 507 km/t | ||
Marsjfart | 451 km/t | ||
4 880 m | |||
Rekkevidde | 1 930 km | ||
Klatrefart | 463 m/min |
Convair 240 var et passasjerfly produsert av Convair mellom 1947 og 1956. Flyet ble utviklet på grunnlag av en forespørsel fra American Airlines om å lage et passasjerfly med trykkabin til å erstatte det klassiske Douglas DC-3.
Convairs originale utkast var designet med to motorer og 40 seter, noe som også er forklaringen på at flyet har benevnelsen CV-240. Den første prototypen fløy 16. mars 1947, og den første produksjonsmodellen ble levert til American Airlines den 28. februar 1948. 75 fly ble levert til dette selskapet og 50 ble levert til Western Airlines, Continental Airlines, Pan American World Airways, KLM og Trans-Australia Airlines. Convair 240 var også det første private flyet som ble brukt i en amerikansk presidentkampanje. I 1960 brukte John F. Kennedy en CV-240 med kallenavn «Caroline» i sin første valgkamp. Flyet er bevart og utstilt ved National Air and Space Museum.
Varianter
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Convair_340-48_PH-TGD_KLM_Ringway_03.01.54_edited-2.jpg/250px-Convair_340-48_PH-TGD_KLM_Ringway_03.01.54_edited-2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b5/Convair_440_D-ACAD_Lufthansa_Kastrup_10.03.68_edited-1.jpg/250px-Convair_440_D-ACAD_Lufthansa_Kastrup_10.03.68_edited-1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Convair_580_VH-PDL.jpg/250px-Convair_580_VH-PDL.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Convair_640_N866TA_Kitty_Hawk_Willow_Run_19.07.92R_edited-2.jpg/250px-Convair_640_N866TA_Kitty_Hawk_Willow_Run_19.07.92R_edited-2.jpg)
Sivile varianter
- Convair Model 110
Convair Model 110 er modelbetegnelsen på en prototype uten trykkabin med seter for 30 passasjerer. Vingespennet var på 89 fot (27,13 meter) og lengden var på 71 fot (21,64 meter). Maskinen hadde to motorer på 2,100 hk (1,567 kW) av typen Pratt & Whitney R-2800-SC13G. Kun ett eksemplar ble bygget.[1]
- Convair CV-240
Convair CV-240 er den første produksjonsversjonen den var utstyrt med to stykk motorer av typen Pratt & Whitney R-2800.
- Convair CV-240-21 Turboliner
Convair CV-240-21 Turboliner er en version konvertert til turboprop med Allison T38 motorer. Den ble den første turboprop flymaskin som fløy i USA (den 29. desember 1950), men problemer med motorene resulterte i at utviklingen ble avsluttet og prototypen ble konvertert tilbake til stempelmotor.
- Convair CV-300
Convair CV-300 er en ombygget Convair CV-240 med to motorer av typen R-2800 CB-17 og naceller tilsvarende de brukt i CV-340.[2] En CV-300 var involvert i en ulykke som drepte tre medlemmer og manageren til rockebandet Lynyrd Skynyrd.[3]
- Convair CV-340
Convair CV-340 ble bygget for United Airlines og ble også benyttet av KLM. Maskinen var i all hovedsak en CV-240 som var forlenget slik at det ble plass til fire seter mer. Vingespennet ble også økt for å bedre ytelse i større høyder. United erstattet DC-3 maskiner med CV-340. De hadde 52 CV-340 på vingene i 16 år uten en fatal ulykke. KLM benyttet flytypen fra våren 1953 inntil midt i 1963. Mange CV-340 flymaskiner ble konvertert til CV-440 standarden.[4]
- Convair CV-440 Metropolitan
Convair CV-440 Metropolitan er en CV-340 med forbedret lyddempning og mulighet for værradar. Maksimum vekt økte til 49 700 pund. Det var mulighet til å øke fra 44 til 52 passasjerer ved å erstatte området for kabinbaggasje med to flere rader av seter, gjenkjent ved å ha et ekstra kabinvindu. Denne varianten ble implementert for flere flyselskaper som Lufthansa og Scandinavian Airlines System.[4] Finnair brukte denne flytypen fra 1953 til 1980 uten en eneste ulykke.
- Convair CV-540
Convair CV-540 er en ombygning fra en Convair CV-340 flymaskin til å ha to Napier Eland turboprop motorer i stedet for stempelmotorer. Seks flymaskiner ble konvertert av Napier & Son for Allegheny Airlines.[5] Kostnaden for ombygningen var GBP 160 000 per flymaskin. 12 stykk ble bygget av Canadair for RCAF som CC-109 i 1960 for GBP 436 000 per flymaskin. Første flight var 9. februar 1955.[6]
- Convair CV-580
Convair CV-580 er en ombygning fra Convair CV-340 eller CV-440 flymaskiner til å ha to Allison 501 D13D/H turboprop motorer med firebladers propeller i stedet for stempelmotorene med trebladers propeller, en større vertikal halefinne og modifiserte horisontale stabilisatorer. Ombygningen ble utført av Pacific Airmotive på oppdrag fra Allison Engine Company.[5] Kostnaden for konverteringen var rundt GBP 175 000 per flymaskin og tok 60 dager.[7] Partnair-ulykken i 1989 var en CV-580.[8]
- Convair CV-600
Convair CV-600 er en ombygning av en Convair CV-240 flymaskin til å ha Rolls-Royce Dart turboprop motorer med firebladers propellerer i stedet for stempelmotorer med trebalders propellerer. CV-600 ombygninger ble utført av Convair.[5] CV-600 fløy første gang for Central Airlines den 30. november 1965. CV-600 flymaskinen som fløy for Air Metro Airways var konfigurert til å ha 40 passasjerer ombord. I 2012 ble den siste Convair CV-600 (Rhoades Aviation) tatt ut av tjeneste.[9]
- Convair CV-640
Convair CV-640 er en oppgradering av en Convair CV-340 eller CV-440 med Rolls-Royce Dart turboprop motorer med firebladers propellerer i stedet for stempelmotorer med trebladers propellerer. CV-600 ombygninger ble utført av Convair.[5] I 2012 var totalt syv Convair CV-640 flymaskiner fortsatt i tjeneste hos flyselskaper, en hos Rhoades Aviation og seks hos C&M Airways.[9]
- Convair CV5800
Convair CV5800 er en ombygning av en C-131 Samaritan av Kelowna Flightcraft Ltd. i Canada. CV5800 er en C-131 Samaritan strekt med 14 fot 3 tommer med Samaritanens opprinnelige haleenheten i stedet for den større halen benyttet til CV-580. Disse ombygningene fikk også nye luker for frakt, digital flyelektronikk med EFIS og Allison 501-D22 motorer i stedet for de originale R-2800 motorene.
Militære varianter
- Convair C-131 Samaritan
Convair C-131 Samaritan er en betegnelse benyttet av United States Air Force for flymaskiner av typene CV-240/340/440. Maskinene ble benyttet til medical evacuation og VIP under denne designasjonen.
- Convair T-29 trainer
Convair T-29 trainer var en skoleversjon av C-131 som ble benyttet til opplæring av navigatører og radiooperatører.
- Convair R4Y Samaritan
Convair R4Y Samaritan er en betegnelse benyttet av United States Navy for Samaritaner i deres tjeneste.
- Canadair CC-109 Cosmopolitan
Canadair CC-109 Cosmopolitan er betegnelse på oppgraderinger av CV-440, med Napier Eland turboprop motorer i stedet for stempelmotorer. Oppgraderingen ble utført i Canada av Canadair. I tjeneste for Royal Canadian Air Force og senere for Canadian Armed Forces (Canada) var de kjent som CC-109 Cosmopolitan. Alle flymaskinene fikk motorbytte i 1966 til Allison 501-D13 motorer.
- Canadair CL-66
Canadair CL-66 var Canadairs betengelse på CC-109 med Napier Eland turboprop-motorer.
Operatører
Sivile operatører
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Convair_240%2C_KLM_PH-TEB%2C_Kodachrome_by_Chalmers_Butterfield.jpg/250px-Convair_240%2C_KLM_PH-TEB%2C_Kodachrome_by_Chalmers_Butterfield.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/37/Convair_580_N141FL.jpg/250px-Convair_580_N141FL.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/C-GQHB-2008-09-13-YVR.jpg/250px-C-GQHB-2008-09-13-YVR.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/North_Central_Airlines_CV-580_N4825C.jpg/250px-North_Central_Airlines_CV-580_N4825C.jpg)
- Aero California - CV-340
- Aerolíneas Argentinas - CV-240 (LV-ADM, LV-ADN, LV-ADO, LV-ADP og LV-ADQ)
- Aerolineas Colonia (Uruguay) - CV-240
- Aeromexico - CV-340
- Aeroquetzal - CV-580
- Air Chathams - CV-580
- Air Fiji - CV-580
- Air Freight NZ - CV-580 og CV5800
- Air Maldives - CV-440
- Air Rajneesh - CV-440
- Air Resorts - CV-440
- Air Tahoma - CV-240 og CV-580
- Allegheny Airlines - CV-340, CV-440, CV-540 og CV-580
- Alaska Airlines - CV-240
- Alitalia - Linee Aeree Italiane - CV-240, CV-340 og CV-440
- Alpha Air - CV-580
- American Airlines - CV-240
- American Eagle - Se Metro Airlines
- Ansett Airlines - CV-340, CV-440
- Arawak - CV-440
- ARCO Aerolíneas Colonia S.A. CV-240, CV-600
- Aspen Airways - CV-240, CV-440 og CV-580
- Avensa - CV-340, CV-580, etc.
- Aviateca - CV-240, CV-340 og CV-440
- Bar Harbor Airlines - CV-600
- Braniff International Airways - CV-340
- Buffalo Airways - CV-240
- Cal Sierra Airlines - CV-580
- Canadian Pacific Airlines - CV-240
- Caribair - CV-340, CV-640
- Central Airlines - CV-240 og CV-600
- Chathams Pacific - CV-580
- Conair Group
- Condor Flugdienst - CV-240 og CV-440
- Continental Airlines - CV-240 og CV-340
- Delta Air Lines - CV-340 og CV-440
- Desert Air - CV-240
- Eastern Air Lines - CV-440
- ERA Aviation - CV-580
- Finnair CV-340 (oppgradert til CV-440) og CV440
- Fred. Olsen Flyselskap A/S - CV-340
- Frontier Airlines - CV-240, CV-340, CV-440, CV-580 og CV-600 (CV-600 flymaskiner tidligere benyttet av Central Airlines)
- Garuda Indonesia - CV-240, CV-340 og CV-440
- General Air - CV-440
- Gulf Air Transport - CV-340, CV-440 og CV-580 (Amerikansk charter flyselskap. CV-580 flymaskinene var tidligere benyttet av North Central og Republic.)
- Hawaiian Airlines - CV-340 og CV-640
- Iberia Airlines - CV-440
- IFL Group - CV-580 og CV5800
- JAT Yugoslav Airlines - CV-340 og CV-440
- Kar-Air CV-440
- Kelowna Flightcraft Air Charter - CV-580 og CV5800
- Kitty Hawk Aircargo - CV-640
- KLM - CV-240 og CV-340
- LACSA - CV-340
- Lake Central Airlines - CV-340 og CV-580
- Líneas Aéreas Paraguayas (LAP) - 3 CV-240
- Linjeflyg - CV-340 og CV-440
- LOT Polish Airlines - CV-240 (5 i perioden 1957-1966)
- Lufthansa - CV-440
- Metro Airlines (via sitt heleide Metroflight division) - CV-580 (tidligere Frontier Airlines flymaskiner som var benyttet av American Eagle via en avtale med American Airlines)
- Mey-Air - CV-240
- Miami Air Lease - CV-440
- Midwest Air Charter/Airborne Express - CV-600
- National Airlines - CV-340 og CV-440
- Nolinor Aviation - CV-580
- Norcanair - CV-580 og CV-640
- Nor-Fly Charter - CV-440 og CV-580
- North Central Airlines - CV-580
- Northeast Airlines - CV-240
- Northwest Airlines - CV-580 (tidligere Republic Airlines flymaskiner som ble tidligere benyttet av North Central Airlines)
- Pacific Western Airlines - CV-640
- Pakistan International Airlines - CV-240
- Pan American World Airways (Pan Am) - CV-240 og CV-340
- Partnair - CV-580
- Philippine Airlines - CV-340 (1950- og 1960-tallet)
- Pionair - CV-580
- Polaris Air Transport - CV-240
- Prinair - CV-580
- Quebecair - CV-540 (CL-66)
- Real Transportes Aéreos - CV-340 og CV-440
- Republic Airlines - CV-580 (tidligere benyttet av North Central Airlines)
- Rhoades Aviaton - CV-640
- SABENA - CV-240 & CV-440
- Sahsa - CV-580
- Scandinavian Airlines System - CV-440
- Serviços Aéreos Cruzeiro do Sul - CV-240 og CV340
- Sierra Pacific - CV-340, CV-440 og CV-580
- SMB Stage Line - CV-640
- Stellar Airfreighter - CV-440
- Sun Valley Key - CV-440 (Kortdistanse flyselskap i USA med base i Sun Valley i Idaho)
- Swissair - CV-240 og CV-440
- Texas International Airlines - CV-600 (tidligere Trans-Texas Airways flymaskiner)
- Toa Airways
- Trans Australia Airlines
- Transportes Aéreos Nacional - CV-440
- Trans-Texas Airways (TTA) - CV-240 og CV-600
- United Airlines - CV-340 og CV-580 (CV-580 flymaskinene benyttet gjennom en «wet lease» kontrakt med Frontier Airlines som en erstatning for tidligere United B737-200 i tjeneste til Elko og Ely i Nevada)
- Varig - CV-240
- Viking International Airlines - CV-600 og CV-640
- Westates Airlines - CV-580
- Western Airlines - CV-240
- Wright Airlines - CV-440, CV-600 og CV-640
- Zantop International Airlines - CV-640
Brukere av Convair i Norge
Flere helt eller delvis norske flyselskaper har benyttet flymaskiner i Convair CV-240-familien:
- Fred. Olsen Flyselskap - CV-340
- Mey-Air - CV-240
- Nor-Fly Charter - CV-440
- Partnair - CV-580-maskiner, hvorav en forulykket
- Polaris Air Transport - CV-240
- Stellar Air Freighter - CV-440
- Scandinavian Airlines System - CV-440:
Av de 20 SAS-flyene var følgende fem registrert i Norges luftfartøyregister:
- LN-KLB Ivar Viking
- LN-KLD Ragnar Viking
- LN-KLE Snorre Viking
- LN-KLF Birger Viking
- LN-KLG Sigurd Viking
Militære operatører
Royal Australian Air Force hadde to CV-440 Metropolitans (RAAF serial A95-313 og 353) i tjeneste i perioden 1956 til 1968. De var knyttet til No. 34 Squadron RAAF
Transporte Aéreo Militar, den sivile delen av Fuerza Aérea Boliviana (Bolivias luftforsvar), hadde Convair CV-440 og CV-580 i tjeneste.
Royal Canadian Air Force og Canadian Armed Forces hadde Convair CV-540-maskiner i tjeneste. Disse var oppgradert med T56 turboprop motorer. Disse var knyttet til 412. skvadron.
Colombia hadde Convair CV-580 i tjeneste.
Tyskland hadde Convair CV-440 i tjeneste.
Aeronautica Militare Italiana, Italias luftforsvar, hadde Convair CV-440 Metropolitan maskiner i tjeneste.
Fuerza Aérea Paraguaya, Paraguays luftforsvar, hadde Convair CV-440/C-131D i tjeneste.
Sri Lanka Guwan Hamudawa, Sri Lankas luftforsvar, hadde Convair CV-440 i tjeneste.
Fuerza Aérea Mexicana, Mexicos luftforsvar, har Convair CV-580 i tjeneste og som nå benyttes som AEW&C simulator på Santa Lucía Base Aérea FAM (Santa Lucia flystasjon).
Andre operatører
Convair flymaskiner i CV-240-familien har også vært i tjeneste hos Federal Aviation Administration[10], Airborne Resources (Convair C-131B med registreringsmerke N131CR[11])), Environmental Research Institute of Michigan - senere Veridian og deretter General Dynamics Advanced Information Systems (CV-580-maskinene med registreringsmerkene N51211[12] og N51255[13]), Honeywell International - Everett Washington (Convair CV-580 med registreringsmerke N580HW[14]), Raytheon - Tucson Arizona (Convair CV-580 med registreringsmerke N580HH[15]) og University of Washington - (Convair CV-580 med registreringsmerke N3UW[16]).
National Research Council (Canada) hadde en Convair CV-580 i tjeneste med registreringmerke C-FNRC[17].
Ulykker og insidenter
Den første ulykken inntraff den 22. januar 1952 da American Airlines Flight 6780 krasjet i sentrum av Elizabeth i New Jersey. Dette var den først ulykken etter 840 000 flytimer uten uhell. Alle 23 personer ombord (20 passasjerer og 3 besetningsmedlemmer) samt 7 personer på bakken ble drept i krasjen og den etterfølgende brannen.
Første skandinaviske ulykke med et fly i Convar CV-240-familien inntraff den 20. november 1964 da Linjeflyg flight 267V, en Convair CV-340 (SE-CCK), krasjet under innflyvning til Ängelholm lufthavn. Under instrumentforhold, forlot mannskapet den sette prosedyren og begynte landing for tidlig. Grunnen til dette må ha vært at mannskapet lot seg forlede av et arrangement av lys særegne på flyplassen som, bortsett fra enkelte opplysninger mottatt under innflygingen, som de ikke var kjent med. Totalt 31 personer ble drept.
Den andre skandinaviske ulykken med et fly i Convar CV-240-familien inntraff den 8. september 1989 da Partnair flight 394, en Convair CV-580 med registreringsmerke LN-PAA krasjet i sjøen nær Hirtshals i Danmark etter at halefinnen fikk alvorlige vibrasjoner på grunn av at den var festet til skroget med bolter som ikke var produsert i henhold til spesifikasjonene. Vibrasjonene førte til at roret slo seg hardt til ene siden, og som medførte at flyet gikk i oppløsning i luften. Alle 55 ombord ble drept.[8]
Referanser
- ^ Wegg 1990, s. 183.
- ^ "Convair-Liner History." The American Museum of Aviation. Retrieved: October 21, 2011.
- ^ "ASN Aircraft accident: Convair CV-300 N55VM Gillsburg, MS." Aviation Safety Network. Retrieved: October 21, 2011.'
- ^ a b Gradidge 1997, p. 13
- ^ a b c d Frawley 1997, p. 86.
- ^ http://www.flightglobal.com/pdfarchive/view/1960/1960%20-%202679.html
- ^ http://www.flightglobal.com/pdfarchive/view/1960/1960%20-%202680.html
- ^ a b «Hav 02/93 Rapport om Luftfartsulykke i Skagerrak, Nord for Hirshals 8. september 1989 med Convair 340/580 LN-PAA». Havarikommisjonen for sivil luftfart. februar 1993. Besøkt 30. januar 2013.
- ^ a b Flight International, October 3–9, 2006.
- ^ "N39 (FAA Convair 580) KBFI 3/8." Arkivert 14. mars 2010 hos Wayback Machine. NYCAviation.com. Retrieved: September 1, 2010.
- ^ Smithson, Peter. "Convair C-131B (340-70) aircraft." airliners.net, October 26, 2010. Retrieved: June 7, 2011.
- ^ Groenendijk, Bob. "Convair 580." airliners.net, 1981. Retrieved: June 7, 2011.
- ^ Kempf, Steve. "Convair 580." airliners.net, December 2, 2004. Retrieved: June 7, 2011.
- ^ King, Royal S. "Convair 580." airliners.net, August 5, 2012 Retrieved: November 14, 2012.
- ^ Lockett, Brian. "Convair 580." airliners.net, February 25, 2008. Retrieved: June 7, 2011.
- ^ Rodriguez, Javier. "Convair 580." airliners.net, 1999. Retrieved: June 7, 2011.
- ^ Derden, Jonathan. "Convair 580." airliners.net, April 19, 2008. Retrieved: June 7, 2011.
Litteratur
- Bjørn Holte Andersen; Artikkel Convair CV-440 metropolitan, Norsk Motorveteran Pluss des. 2018 utgitt av Egmont Publishing
- Nicholas A. Veronico og William T. Larkins; Convair Twins - Piston convair-liners, prop-jet turbo-liners Airliner Tech Vol. 12, 2005 Specialty Press ISBN 978-1-58007-073-7
Eksterne lenker
- (en) Convair CV-240 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Fakta om John F. Kennedys private CV-240
- SAS´Convair 440 Metropolitan