Fritz Thiele
Fritz Thiele | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 14. apr. 1894![]() Berlin | ||
Død | 4. sep. 1944![]() Plötzensee Hengning | ||
Beskjeftigelse | Militært personell, motstandskjemper ![]() | ||
Nasjonalitet | Det tyske riket | ||
Våpenart | Hæren (Wehrmacht) | ||
Militær grad | General | ||
Deltok i | Første verdenskrig, andre verdenskrig |
Fritz Thiele (født 14. april 1894 i Berlin, 4. september 1944 i Berlin) var en tysk general og medlem av den tyske motstandsbevegelsen, samtidig som han fungerte som kommunikasjonsjef for den tyske hæren under andre verdenskrig. Han ble dømt til døden og henrettet for sin rolle i 20. juli-attentatet mot Hitler.
Liv og virke
Thiele ble født i Berlin og meldte seg til den Keiserlige Hæren allerede i mars 1914. Under første verdenskrig ble han utdannet til etterretningsoffiser. Etter krigen ble han opptatt i den nye militærvesenet i landet, Reichswehr.
I 1925 publiserte han som Oberleutnant boken Zur Geschichte der Nachrichten-Truppe 1899–1924.
I 1936 ble han kalt til tjeneste i Reichskriegsministerium. Han arbeidet tett med sjefen for hærens kommunikasjon, general der Nachrichtentruppe Erich Fellgiebel og ble etterhvert en del av attentatet mot Adolf Hitler 20. juli 1944. Han var ansvarlig for den del av kuppforsøket som skulle bryte kommunikasjonen mellom lokale ledere til Hitler og de væpnede enheter i felten, og fra kommunikasjonssenteret i Bendlerstrasse i Berlin. Han sendte en viktig melding fra Fellgiebel til general Friedrich Olbricht og andre medsammensvorne da mordforsøket hadde mislyktes, men sa at kuppforsøket burde likevel fortsette. Det er ulike referater om tiden da han ga denne meldingen. Thiele ønsket selv ikke å gå videre med kuppforsøket da han fikk vite at drapsforsøket hadde mislyktes, og han forlot Bendlerstrasse og besøkte Walter Schellenberg på Reich sikkerhetskontor i et forsøk på å frigjøre seg fra komplottet.
Etter Fellgiebels pågripelse ble han bedt om å frasi seg sine plikter før han selv ble arrestert av Gestapo den 11. august 1944. Han ble dømt til døden 21. august 1944 av Folkedomstolen og hengt den 4. september 1944 i Plötzensee fengsel i Berlin.