Hans Otto Erdmann
Hans Otto Erdmann | |||
---|---|---|---|
Født | 18. des. 1896![]() Tsjernjakhovsk | ||
Død | 4. sep. 1944![]() Plötzensee | ||
Beskjeftigelse | Yrkessoldat, motstandskjemper ![]() | ||
Nasjonalitet | Det tyske riket |
Hans Otto Erdmann (født 18. desember 1896 i Insterburg i Østpreussen, død 4. september 1944) var en tysk militæroffiser og medlem av tysk motstandsbevegelse under andre verdenskrig. Han ble henrettet av Nazi-regimet for sin deltakelse i 20. juli-attentatet.
Biografi
Erdmann ble født i Insterburg i daværende Østpreussen. Under første verdenskrig tjenstgjorde Erdmann som offiser i den tyske hæren og arbeidet senere som postbetjent. I 1935 meldte han seg til Wehrmacht og ble utplassert ved Generalkommandoen i Königsberg i 1944 med rang som oberstløytnant.[1]
I juni 1944 informerte Claus von Stauffenberg Erdmann om det planlagte attentatet på Hitler. I Operasjon Valkyrie var det planlagt at Erdmann skulle organisere okkupasjonen av offentlige bygninger og radiostasjoner i Øst-Preussen.
Etter at 20. juli-attentatet hadde mislyktes ble Erdmann arrestert 17. august 1944 og ble dømt til døden av Volksgerichtshof ledet av Günther Nebelung) den 4. september 1944 sammen med Kurt Hahn, Gerhard Knaak, Heinrich Graf von Lehndorff-Steinort og Max Ulrich von Drechsel. Alle ble hengt på samme dag i Plötzensee fengsel i Berlin.[2]