Joseph Pierre Aimé Marie Doré
Joseph Pierre Aimé Marie Doré | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Joseph Pierre Aimé Marie Doré 26. sep. 1936[1] ![]() Grand-Auverné | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1961–), diakon (1961–), teolog, pedagog, erkebiskop, katolsk biskop (1997–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Frankrike[2] | ||
Medlem av | Académie catholique de France[3] | ||
Utmerkelser | Ridder av Æreslegionen (1996)[4] Kommandør av Ordre des Arts et des Lettres (2015)[5] | ||
Joseph Pierre Aimé Marie Doré på Commons |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/Archidioc%C3%A8se_de_Strasbourg.svg/250px-Archidioc%C3%A8se_de_Strasbourg.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Arcidiocesi_di_Strasburgo.png/250px-Arcidiocesi_di_Strasburgo.png)
Joseph Pierre Aimé Marie Doré (født 26. september 1936 i Grand-Auverné i Frankrike) er en fransk katolsk teolog og emeritert erkebiskop av Strasbourg.
Liv og virke
Bakgrunn
Foseph Doré ble født i departementet Loire-Atlantique. Han begynte studiene i katolsk teologi ved Institut Catholique de Paris, etterfulgt av studier i Roma og i Münster, hvor han også fulgte forelesninger av professor Joseph Ratzinger, senere pave Benedikt XVI.
Prest
Etter å ha mottatt sin doktorgrad mottok han prestevielsens sakrament i Nantes i 1961. Ett år etter sluttet han seg til sulpicianerne.
Han var så professor og rektor ved seminaret i Nantes i seks år og deretter ti år ved Séminaire des Carmes i Paris. Siden 1971 underviste han ved Institut Catholique de Paris, hvor han var dekan fra 1988 til 1994.
I 1993 ble han utnevnt til president for Det internasjonale akademi for religionsvitenskap i Brussel og medlem av Den internasjonale kommisjon for forberedelsen av det hellige år 2000.
Erkebiskop av Strasbourg
Den 2. september 1997 ble han utnevnt til erkebiskop av erkebispedømmet Strasbourg av pave Johannes Paul II. Han ble bispeviet den 23. november 1997 i katedralen i Strasbourg av sin forgjenger erkebiskop Charles Amarin Brand; medkonsekrerende var Émile Marcus, erkebiskop av Toulouse, Walter Kasper, biskop av Rottenburg-Stuttgart.
Erkebiskop Doré deltok fra 2001 i en gruppe likesinnede prelater som møttes årlig i januar fra 1995 til 2006 i Sankt Gallen i Sveits for å diskutere reformer med hensyn til utnevnelsen av biskoper, kollegialitet, bispekonferansene, pavens primat, og seksualmoral; de var ikke enige i alt og ethvert men de delte den oppfatning at kardinal Joseph Ratzinger ikke var den slags kandidat de håpet å se valgt ved det neste pavevalget.[6][7]
Den 25. august 2006 innvilget pave Benedikt XVI hans anmodning om helsemotivert avskjed. Doré fortsatte imidlertid å lede erkebispedømmet som apostolisk administrator frem til innsettelsen av sin etterfølger, Jean-Pierre Grallet den 13. mai 2007.
Publikasjoner
Redaktør:
- Collection Jésus et Jésus Christ aux éditions Desclée de Brouwer.
- Collection La Grâce d’une cathédrale aux éditions La Nuée bleue / Place des Victoires.
Forfatter:
- À cause de Jésus, Éditions Plon, Paris, 2011.
- Peut-on vraiment rester catholique ?, Éditions Bayard Culture, 2012.
- Pourquoi j’aime l’Alsace, Éditions de La Nuée bleue, 2014.
- (ogsåred.):, Jésus. L'encyclopédie, Albin Michel, 2017, 845 p.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
- Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
- Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
- Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
- Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
- Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
- Pave Pius X (1835-1914) *1884
- Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
- Pave Pius XII (1835-1958) *1917
- Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
- Pave Paul VI (1897-1978) *1954
- Erkebiskop Charles Amarin Brand (1920-2013) *1972
- Erkebiskop Joseph Pierre Aimé Marie Doré, P.S.S. (1936- ) *1997[8]
Referanser
- ^ Autorités BnF, BNF-ID 119004259, catalogue.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 15. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ academiecatholiquedefrance.fr, besøkt 14. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ Journal officiel de la République française, jorfsearch.steinertriples.ch, besøkt 15. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ NOR MCCA1501340A, www.culture.gouv.fr[Hentet fra Wikidata]
- ^ Pentin, Edward (24. september 2015). «Cardinal Danneels Admits to Being Part of 'Mafia' Club Opposed to Benedict XVI». National Catholic Register.
- ^ Pentin, Edward (26. september 2015). «Cardinal Danneels' Biographers Retract Comments on St. Gallen Group». National Catholic Register.
- ^ www.catholic-hierarchy.org grallet, lest 8. juli 2022