Nona Gaprindashvili
Nona Gaprindashvili | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | ნონა გაფრინდაშვილი 3. mai 1941[1] ![]() Zugdidi (Sovjetunionen, Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikk)[2] | ||
Beskjeftigelse | Sjakkspiller ![]() | ||
Nasjonalitet | Georgia Sovjetunionen | ||
Utmerkelser | 9 oppføringer Leninordenen (1966) Ærestegnets orden (1985) Medaljen for utmerket arbeid (1965) Idrettens mester i Sovjetunionen Presidentens orden for utmerket innsats (2015) Order of Queen Tamar Vakhtang Gorgasals orden Æresordenen Silver Olympic Order (1996)[3] | ||
Tittel | Stormester (1978) Kvinnelig stormester i sjakk (1976) Internasjonal mester (1962) Kvinnelig internasjonal mester i sjakk (1961) Kvinnelig sjakkidrettsmester av Sovjetunionen (1959) ![]() | ||
FIDE-rating | 2 390 (juli 1971)![]() | ||
FIDE-profil (en) | |||
Nona Gaprindashvili på Commons |
Nona Gaprindashvili[a] (født 1941) er en georgisk sjakkstormester. Hun var verdensmester i sjakk for kvinner fra 1962 til 1978. I 1978 var hun den første kvinnen noensinne som ble tildelt FIDE-tittelen stormester. Gaprindashvili er kjent for sin aggressive spillestil, og har blitt anerkjent med inntreden i World Chess Hall of Fame i 2013 og Presidentens orden for utmerket innsats i 2015.
Gaprindashvili begynte å spille sjakk da hun var fem år gammel. Hun flyttet til Tbilisi for å trene under stormestre i 1954. I 1962 ble hun verdensmester i sjakk for kvinner med en knapp seier mot den forrige mesteren Elisaveta Bykova. Etter dette mottok hun utbredt anerkjennelse over hele Georgia. Hun forsvarte tittelen sin fire ganger: tre ganger mot Alla Kushnir og en gang mot Nana Alexandria. Hun mistet tittelen til Maia Chiburdanidze etter et knepent tap i 1978. Gaprindashvili deltok i flere herreturneringer i løpet av karrieren, blant annet en opptreden på Lone Pine International som ga henne tittelen stormester. Hun konkurrerte senere regelmessig i verdensmesterskapet for seniorer for kvinner.
Foruten sin karriere som sjakkspiller var Gaprindashvili aktiv i georgisk politikk. Hun var medlem av Det øverste sovjet i Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikken, var president for den georgiske nasjonale olympiske komité, og var medlem av folkeforsamlingsgruppen som organiserte protestene i Georgia i 2011. I 2021 anla Gaprindashvili et ærekrenkelsessøksmål mot Netflix etter at de feilaktig beskrev henne i serien The Queen's Gambit som å aldri ha konkurrert mot menn. Netflix inngikk forlik i 2022.
Tidlig liv
Nona Gaprindashvili ble født i Zugdidi i 1941. Hun var den yngste av seks barn, og den eneste jenta.[4] Familien hennes var svært atletiske, og barna i nabolaget samlet seg ofte hjemme hos Gaprindashvili for å spille bordtennis, biljard og fotball. Gaprindashvili ble ofte satt til å være keeper under fotballkampene fordi hun var jente.[5] Hun lærte å spille sjakk av faren sin da hun var fem år gammel, og av å se broren spille.[5]
Da Gaprindashvili var elleve til tolv år, var hun med broren sin på en sjakkturnering, og da han ikke var i stand til å spille, spilte hun for han.[5] Under turneringen ble hun lagt merke til av sjakktreneren Vakhtang Karseladzé.
I 1954 flyttet Gaprindashvili til tanten sin i Tbilisi, hvor hun fikk trene med sjakkstormestere. [5]
I 1956, i en alder av fjorten, vant hun semifinalen i Women's Soviet Union Championship.[5]
Verdensmester og stormester
Gaprindashvili vant Women's Candidates Tournament i 1961, noe som kvalifiserte henne til å utfordre Elisaveta Bykova, den regjerende kvinnelige verdensmesteren i sjakk.[4] Gaprindashvilis favoritt fotballag FC Dinamo Tbilisi, deltok på kampen som tilskuere for å støtte henne.[6] 1962 vant Gaprindashvili mot Bykova med en overlegen seier med sine ni poeng mot Bykovas to.[4] Spillet ble utsatt for å bli gjenopptatt morgenen etter, men Bykova gav seg over en telefonsamtale senere samme kveld.[5]
Etter seieren ble Gaprindashvili en kjendis i Georgia, og folkemengder samlet seg for å møte henne da hun kom tilbake fra VM-kampen. Den kvinnelige stormesteren Jennifer Shahade beskrev Gaprindashvili som et symbol på georgisk nasjonalisme og fortjeneste under landets tid som en konstituerende republikk av Sovjetunionen. Seieren hennes markerte begynnelsen på en «kvinnesjakkrevolusjon» i Georgia.[4] Den kvinnelige stormesteren Rusudan Goletiani sa at dette gikk enda lenger med at suksessen hennes bidro til å inspirere en bredere «intellektuell revolusjon» hos georgiske kvinner.[7] Mange kvinner tok opp sjakk, og Georgia ble et av de mest fremtredende landene innen kvinnesjakk, og har produsert en rekke mestere i løpet av Gaprindashvilis karriere.[4]
Gaprindashvili klarte å forsvare tittelen sin tre ganger mot den sovjetiske spilleren Alla Kushnir. I 1975 ble Gaprindashvili utfordret av den georgiske spilleren Nana Alexandria. Konkurransen mellom de to georgierne ble fuglt nøye i hjemlandet, og Gaprindashvili vant med 8,5 poeng mot Alexandrias 3,5.[4]
I løpet av sin karriere konkurrerte Gaprindashvili med stor suksess i turneringer som tradisjonelt ble spilt av menn, og vant blant annet Hastings Challengers-turneringen i 1963/64.[8] Hun endte på delt andreplass i Sandomierz i 1976,[9][10] delt førsteplass ved Lone Pine International i 1977,[11] og delt andreplass ved Dortmund-turneringen i sjakk i 1978.[12][13] Opptredenen hennes ved Lone Pine gjorde henne til den første kvinnen noensinne som fikk en stormesternorm.[14] Prestasjonene hennes ved Sandomierz og Dortmund oppnådde ikke stormesternormer, noe som ville bidratt til at hun hadde fått en stormestertittel. Hun manglet et halvt poeng i hvert tilfelle.[15][16] På møtet til FIDE-kongressen i 1978 ble Gaprindashvili tildelt tittelen stormester, selv om det normale kravet var tre normer over totalt 24 kamper.[4] Hun anser selv hennes Lone Pine-prestasjon og hennes påfølgende tildeling av stormester-tittelen som hennes største prestasjoner i sjakk.[17]
Samme år ble Gaprindashvili utfordret for tittelen som verdensmester av en annen georgisk spiller, Maia Chiburdanidze, som da var bare sytten år gammel. Deres tre første runder endte uavgjort. Chiburdanidze vant deretter tre runder på rad, etterfulgt av to seire for Gaprindashvili. Den siste runden avgjorde da hvem som skulle vinne mesterskapet, og den ble vunnet av Chiburdanidze. Gaprindashvili mistet dermed tittelen som verdensmester.[4]
Senere karriere
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/Gaprindashvili_1995_Bad_Liebenzell.jpg/250px-Gaprindashvili_1995_Bad_Liebenzell.jpg)
Gaprindashvili spilte for Sovjetunionen i kvinnenes sjakk-olympiade i 1963, 1966, 1969, 1972, 1974, 1978, 1980, 1982, 1984, 1986, 1990, og for Georgia i 1992.[18] Hun var en av spillerne på Sovjetunionens lag som dominerte kvinneolympiadene på 1980-tallet. Hun vant totalt 25 medaljer, inkludert elleve laggull og ni individuelle gullmedaljer.[19] Under sjakk OL i 1986 i Dubai vant hun alle de ti kampene hun spilte.[18] Gaprindashvili vant Sovjetmesterskapet i sjakk for kvinner fem ganger: i 1964, 1973/74, 1981, 1983 og 1985.[20] Hun oppnådde sin høyeste FIDE-rating på 2495 i juli 1987.[21] Gaprindashvili fortsatte som trener unge kvinnelige sjakkspillere, blant annet Ana Matnadze og Tea Lanchava.[4] Siden 2022 har hun åtte seire i verdensmesterskapet for seniorer for kvinner, som er et sjakkmesterskap for kvinnelige spillere over 65 år.[22]
Utenom sjakk, var Gaprindashvili også aktiv politisk, og var medlem av Det øverste sovjet i Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikken. Hun ble deretter president for den georgiske nasjonale olympiske komité fra 1989 til 1996.
Gaprindashvili var aktiv i protestene mot president Eduard Shevardnadze i 2002. [23] Hun var da blant de mest fremtredende medlemmene av Folkeforsamlingen, som var en politisk opposisjonsbevegelse som protesterte mot presidentskapet til Mikheil Saakashvili. Hun og folkeforsamlingen var involvert i de georgiske protestene i 2011 .[5][24]
I 2005, i en alder av 64, vant Gaprindashvili BDOs sjakkturnering i Haarlem i Nederland med en poengsum på 6½/10 poeng og en rating på 2510.[25]
I 2020 dukket Gaprindashvili opp i dokumentaren Glory to the Queen, sammen med Nana Alexandria, Maia Chiburdanidze og Nana Ioseliani.[26]
I 2020 kom Netflix-serien The Queen's Gambit og deler historien var påvirket av Gaprindashvilis liv.[27] Da den ble utgitt var Gaprindashvili den eneste virkelige sjakkspilleren som ble nevnt i serien. Den beskrev henne feilaktig som en kvinnesjakkspiller som aldri hadde konkurrert mot menn.[4] 16. september 2021 anla Gaprindashvilis et søksmål mot Netflix på 5 millioner dollar for misvisende opplysninger, krenking av personvernet, og ærekrenkelse.[28] I september 2022 inngikk Netflix et forlik med Gaprindashvili.[29]
Spillestil og filosofi
Gaprindashvili var kjent for sin konkurranseevne og aggressive spillestil.[4] Etter seieren hennes over Bykova i 1962 ble det vanlig for unge kvinnelige sjakkspillere å etterligne Gaprindashvilis stil med aggressivt og teknisk spill.[14] Som barn hadde Gaprindashvili et rykte for å håndtere tap dårlig[4] og hun har uttrykt en takknemlighet for at voldgiftsdommere ikke har en vesentlig rolle i sjakk, etter å ha sett problemer med det i andre idretter.[30] Gaprindashvili har sagt at hun ikke liker å sammenligne sjakkspillere, siden hun ser på hver sjakkspiller som unike spillere, i stedet for en sammensetting av enkeltfaktorer som kan sammenlignes. Blant dem hun anser som gode sjakkspillere, har hun listet opp Bobby Fischer, Mikhail Tal og Paul Morphy.[5]
Utmerkelser og priser
Gaprindashvili ble tildelt Presidentens orden for utmerket innsats i 2015 av Georgias president Giorgi Margvelashvili for «hennes enestående bidrag til landet og nasjonen» og «representasjon av Georgia på internasjonalt nivå».[31]
I 2013 ble hun innlemmet i World Chess Hall of Fame.[32]
Tbilisis sjakkpalass er dedikert til Gaprindashvili.[33] Byen Zugdidi har satt opp en statue til Gaprindashvilis ære.[7] På hennes 60-årsdag ga regjeringen i Georgia henne to biler.[7]
I 2016 ga FIDE-president Kirsan Ilyumzhinov henne en representasjon av Caïssa, i form av en sjakkdronning, laget av Lobortas Classic Jewelry House.[34]
Bibliografi
- Shahade, Jennifer. Chess Queens: The True Story of a Chess Champion and the Greatest Female Players of All Time. Hodder & Stoughton. ISBN 9781399701402.
- Soltis, Andrew. Soviet Chess 1917–1991. McFarland. ISBN 978-0-7864-9758-4.
Fotnoter
Referanser
- ^ Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Гаприндашвили Нона Терентьевна, besøkt 27. september 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Гаприндашвили Нона Терентьевна, besøkt 28. september 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Olympedia, Olympedia utøver-ID 1200615, besøkt 18. august 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e f g h i j k l Shahade 2022, Chapter 3. sfn error: no target: CITEREFShahade2022 (help)
- ^ a b c d e f g h Sakelsek, Tadej. «Gaprindashvili: "I am very thankful that chess was my sport of choice"». Besøkt 3. oktober 2023.
- ^ Sakelsek, Tadej. «Gaprindashvili: "I am very thankful that chess was my sport of choice"». Besøkt 3. oktober 2023.
- ^ a b c Shahade 2022, Chapter 4. sfn error: no target: CITEREFShahade2022 (help)
- ^ Barden, Leonard (1964). Nona Talks (PDF). Chess Life.
- ^ O'Connell (red.). FIDE Chess Yearbook 1976/7. Batsford. s. 83. ISBN 9780713406757.
- ^ Soviet Life (engelsk). Embassy of the Union of the Soviet Socialist Republics in the USA. 1980.
- ^ Kashdan, Isaac (1977). Lone Pine 1977 (PDF). Chess Life.
- ^ Keene, Ray (1978). VI Dortmund International Tournament. British Chess Magazine.
- ^ Golemba, Beverly E. Lesser-known Women. Lynne Rienner Publishers. ISBN 9781685856069.
- ^ a b Soltis 2014. sfn error: no target: CITEREFSoltis2014 (help)
- ^ Benko, Pal (1979). Chiburdanidze vs. Gaprindashvili, Match of the Century. Chess Life & Review.
- ^ Graham, John (1987). Women in Chess: Players of the Modern Age. McFarland. ISBN 9780899502328.
- ^ Sakelsek, Tadej. «Gaprindashvili: "I am very thankful that chess was my sport of choice"». Besøkt 3. oktober 2023.
- ^ a b «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Nona Gaprindashvili».
- ^ «Order of Excellence to Nona Gaprindashvili». FIDE. Arkivert fra originalen 13. november 2016. Besøkt 29. desember 2015.
- ^ Anatoly Karpov, red. (1990). Шахматы. Энциклопедический Словарь (russisk). Sovetskaya Entsiklopediya. s. 77. ISBN 5-85270-005-3.
- ^ «FIDE rating history :: Gaprindashvili, Nona». Besøkt 4. oktober 2023.
- ^ «Georgian chess legend Nona Gaprindashvili wins her 8th World Senior Chess Championship». Besøkt 21. september 2023.
- ^ Sakelsek, Tadej. «Gaprindashvili: "I am very thankful that chess was my sport of choice"». Besøkt 3. oktober 2023.
- ^ «Georgia Protests: One Demonstration, With Many Interpretations» (engelsk). Radio Free Europe/Radio Liberty. 24. mai 2011. Besøkt 21. september 2023.
- ^ Agterdenbos, Frits (10. september 2005). «Nona Gaprindashvili wins BDO Chess Tournament Haarlem». Chess News. Besøkt 22. oktober 2018.
- ^ «"Glory to the Queen": A Tribute to the Georgian Queens of Chess». Besøkt 3. oktober 2023.
- ^ Bilen, Eren; Matros, Alexander. «Superstar Effect». Encyclopedia of Heroism Studies. Springer. ISBN 978-3-031-17125-3.
- ^ Stevens, Matt (16. september 2021). «A Chess Pioneer Sues, Saying She Was Slighted in 'The Queen's Gambit'». The New York Times. Besøkt 2. februar 2022.
- ^ «Netflix Settles 'Queen's Gambit' Defamation Suit Brought by Georgian Chess Grandmaster».
- ^ Sakelsek, Tadej. «Gaprindashvili: "I am very thankful that chess was my sport of choice"». Besøkt 3. oktober 2023.
- ^ «Order of Excellence to Nona Gaprindashvili». FIDE. Arkivert fra originalen 13. november 2016. Besøkt 29. desember 2015.
- ^ «Nona Gaprindashvili». World Chess Hall of Fame (engelsk). 23. mars 2017. Besøkt 17. mars 2024.
- ^ «Tbilisi Chess Palace and Alpine Club». Architectuul. Besøkt 17. mars 2024.
- ^ «Nona Gaprindashvili Earns the World Chess Champion Title Once Again». Arkivert fra originalen 3. desember 2019.
Eksterne lenker
- (en) Nona Gaprindasjvilij – Olympedia
- (en) Nona Gaprindasjvilij – FIDE
- (en) Nona Gaprindasjvilij – chessgames.com
- (en) Nona Gaprindasjvilij – 365Chess.com