Opera Comique (Oslo)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Opera_Comique_in_Stortingsgaten_16%2C_Oslo%2C_Norway..jpeg/250px-Opera_Comique_in_Stortingsgaten_16%2C_Oslo%2C_Norway..jpeg)
Opera Comique var Norges første permanente operakompani. Kompaniet var i drift fra 1918 til 1921.
Miljøet
I 1918 var det allerede et etablerte miljø for forlystelser i Stortingsgata. Området hadde bla. Musikk, Brødrene Hals (Stortingsgata 22-24, 1880); Total, Tivoli (Stortingsgata 20, 1890); Teater, Nationaltheatret (Stortingsgata 15, 1899); Servering, Theatercaféen ( Stortingsgata 24, 1900); Revy, Chat Noir (Klingenberggata 5, 1912); Kino, Kinematograf-Teatret (Stortingsgata 12, 1904), Bio-Kino (Stortingsgata 14, 1911), Kosmorama (Stortingsgata 4, 1910), Boulevard (Stortingsgata 10)
Bygget
Stortingsgata 16 ble byggemeldt i 1917, som forretningsbygg med scene. Et stort engasjement førte frem til at det ble bestemt, siden Oslo mangler en opera, så skal scenen i Stortingsgaten 16 være en opera.
Bygget sto ferdig i 1918, etter tegninger fra Henry Coll.
Scenen
Opera Comique åpnet 29. november 1918 med norgespremieren på Samson og Dalila av Camille Saint-Saëns.[1]
Benno Singer, direktøren på Tivoli, hadde tatt ansvar for opprettelsen av scenen, etter at det ble klart. Etableringen av en permanent opera i Oslo ga norske operasangere en mulighet til å utvikle seg på hjemmebane, og blant andre Kirsten Flagstad (1895–1962) opptrådte her.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/AlexanderVarnayOB.RP11673.jpg/250px-AlexanderVarnayOB.RP11673.jpg)
Kunstnerisk leder i disse tre årene var den ungarske tenor Alexander Varnay (1889–1924) som var far til operasangeren Astrid Varnay (1918–2006). Også hans kone, koloratursopranen Maria Yavor (1889-1976) var med.
Den norske maler Jens Wang (1859–1926) stod for dekorasjonene. Orkesteret bestod av 36 mann, et kor på 40 og ballett på 20 medlemmer.
Nedleggelse
Det opprinnelige engasjementet for opprettelsen av en opera viste seg å ikke være nok til å drifte en hel scene, så i 1921 gikk det konkurs og la ned. Virksomheten fortsatte som scene for operetter og revy, under nytt navn, Casino.
Arv
I løpet av to og et halvt års drift hadde Opera Comique 26 premierer. Det var bl.a. gjestespill med Die Walküre med tyske sangere. Og ellers Tannhäuser, bl.a. Otello med Slezak, Die Zauberflöte, Evangeligemanden, Un Ballo in Maschera, La Juive, Tosca, Die Entfürung aus dem Serail, La Fanciulla del West, Rigoletto, Bruderovet av Schjeldrup, Pagliacci, Cavaleria Rusticana, Samson et Dalila, Den solgte brud, Don Pasquale, Norma.
Litteratur
- Oslo kommune, Hentet 2. september 2015 fra https://www.oslo.kommune.no/OBA/2004/Kinogalleri/kino_hundre_aar_siden.asp
- Oslo kommune, Hentet 2. september 2015 fra https://www.oslo.kommune.no/OBA/2004/Kinogalleri/1913_kinoer_adressebok.htm
- Oslo bilder, Hentet 2. september 2015 fra http://oslobilder.no/OMU/OB.Y4650?query=%22Stortingsgata+4%22&count=29&search_context=1&pos=28
- Digitalt museum, Hentet 2. september 2015 fra http://digitaltmuseum.no/011013434159
- Artemisia, Hentet 2. september 2015 fra http://www.artemisia.no/arc/nouveau/oslo/stortingsgaten.4.html
- Underskog, Hentet 2. september 2015 fra https://underskog.no/bilde/114486_boulevardteatret-oslo-oslo-byleksikon
- Filmteatret hos Byantikvaren
Referanser
- ^ «Opera Comique – Oslo Byleksikon». oslobyleksikon.no. Besøkt 29. november 2022.