Pilatus PC-9
Pilatus PC-9 | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Informasjon | |||
Rolle | Treningsfly | ||
Produsent | Pilatus Aircraft | ||
Første flyvning | 7. mai 1984 | ||
Status | Operativ | ||
Brukt av | Royal Australian Air Force Saudi-Arabia Thailand | ||
Utviklet fra | Pilatus PC-7 | ||
Videreutviklet til | Raytheon T-6 Texan II |
Pilatus PC-9 er et sveitsisk treningsfly. PC-9 er utviklet med utgangspunkt i den tidligere modellen PC-7 for å møte konkurransen fra Embraer EMB-312 Tucano om markedet for avanserte treningsfly. Prototypen fløy første gang 7. mai 1984, og flytypen ble først tatt i bruk av Saudi-Arabia og Australia. I tillegg til hovedvarianten finnes en nedgradert variant som har blitt produsert med betegnelsen PC-7 Mk II ( denne er basert på PC-9, til tross for at betegnelsen antyder at den er en variant av den tidligere PC-7 ), og en videreutviklet variant i form av PC-9M. PC-9 ble også valgt av det amerikanske flyvåpenet og den amerikanske marine til å erstatte henholdsvis Cessna T-37 Tweet og Beechcraft T-34C Turbo Mentor, og blir produsert i USA av Raytheon som T-6 Texan II.
Dimensjoner | PC-9M | PC-7 Mk II |
---|---|---|
Vingespenn | 10,14 m | 10,14 m |
Lengde | 10,12 m | 10,12 m |
Høyde | 3,26 m | 3,26 m |
Vingeareale | 16,28 m² | 16,28 m² |
Nettovekt | 1 725 kg | 1 670 kg |
Ytelser | ||
Topphastighet | 593 km/t | 555 km/t |
Maksimal lastet vekt | 3 200 kg | 2 850 kg |
Rekkevidde | 1 593 km | 1 500 km |
Annet | ||
Motor | 1× Pratt & Whitney Canada PT6A-62 turbopropmotor (857 kW) | 1× Pratt & Whitney Canada PT6A-25C turbopropmotor (634 kW) |
Eksterne lenker
- PC-9 M The Advanced Trainer Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.