Raška
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Serbia_under_Stefan_Nemanja_and_Stefan_the_First-Crowned.jpg/250px-Serbia_under_Stefan_Nemanja_and_Stefan_the_First-Crowned.jpg)
Raška (serbisk: Рашка) var den mest vellykkede serbiske staten i middelalderen. Den bestod fra 1091 til 1217.[1] Navnet kommer trolig fra elven Raška i det sørvestlige Serbia. Staten oppstod i fjellområdene mellom Serbia, Bosnia og Montenegro. På 1100-tallet overvant den og innlemmet den tidligere serbiske fyrstestaten Duklja i sør. Dynastiene som forbindes med Raška, er huset Vlastimirović (fra 800-tallet til 960) og huset Nemanjić (fra 1166 til 1371).
Historie
Keiser Konstantin VII Porphyrogenitos beskriver Raška i sitt verk De Administrando Imperio og at det var bosatt av serbere fra begynnelsen av 600-tallet.
Vlastimirović-slekten som ble grunnlagt av knez Vlastimir og var sønnesønns sønnesønn til «den ukjente knezen» som ledet serberne fra Karpatene til Balkan, regjerte i Raška fra dette tidspunkt.[trenger referanse]
Raška kom senere i kortere perioder til å være en vasallstat til Bysants. Bysants hadde sterk innflytelse over Raška, selv om Raška ofte var en upålitelig alliert og oppfylte helst sine egne ønskemål i sin omgang med sine grannestater.[trenger referanse] Ikke før Stefan Nemanja, grunnleggeren av Nemanjić-slekten (den sterkeste serbiske kongeætten i middelalderen), skapte sitt serbiske rike med Raška i midten, kunne Raška gjøre seg fritt fra bysantinsk innflytelse.[trenger referanse]
Navnet Raška levde lenge videre som et synonym for Serbia i Vest-Europa fra 1500-tallet frem til tidlig på 1800-tallet, selv om den angliserte formen Servia også ble benyttet.[trenger referanse] Navnet Raška benyttes også for mer nordliggende områder befolket av serbere i Serbia, for eksempel Vojvodina og Šumadija.[trenger referanse]
Referanser
- ^ Curta, Florin (2019). Eastern Europe in the Middle Ages (500-1300). Leiden and Boston: Brill.