René Grousset
René Grousset | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | René Jean François Marie Grousset 5. sep. 1885[1][2][3][4] ![]() Aubais (Gard) | ||
Død | 12. sep. 1952[1][2][3][4]![]() 8. arrondissement | ||
Beskjeftigelse | Kunsthistoriker, historiker, kurator ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Université de Montpellier | ||
Far | Louis-Xavier-René Grousset | ||
Nasjonalitet | Frankrike | ||
Gravlagt | Cimetière du Montparnasse | ||
Medlem av | Réunion des musées nationaux – Grand Palais Académie française (1946–) Académie des sciences d'outre-mer | ||
Utmerkelser | 11 oppføringer Grand Prix Gobert (1935) Prix Stanislas Julien (1930) Prix Stanislas Julien (1939) Prix Giles (1939) Prix Bordin (1930) Louis Barthou Prize (1944) Ridder av Æreslegionen (1932)[5] Offiser av Æreslegionen (1948)[5] Croix de guerre 1914–1918 (1917) Kommandør av Kristusordenen Ridder av Løvens og solens orden | ||
René Grousset på Commons |
René Grousset (født 5. september 1885 i Aubais, Frankrike; død 12. september 1952 i Paris) var en fransk historiker, orientalist og kunsthistoriker. Han var medlem av Académie française.
René Grousset studerte ved Universitetet i Montpellier. Etter soldattjeneste under første verdenskrig ble han professor for historie og geografi ved École des langues orientales. I 1925 ble Grousset konservator ved Musée Guimet i Paris og sekretær for Journal asiatique. Han hadde undervisningsoppdrag ved École des sciences politiques. I 1930 hadde han rukket å utgi fem store verker om asiatisk og orientalsk sivilisasjon. I 1933 ble han direktør for Musée Cernuschi i Paris og kurator for dets asiatiske kunstsamlinger.
Han var medlem i Conseil des musées nationaux. I 1946 ble han medlem av Académie française.
Før utbruddet av Annen Verdenskrig hadde Grousset utgitt sine to viktigste verker: Histoire des Croisades (1934–1936) og L'Empire des Steppes (1939).
Da Vichy-regjeringen avsatte ham fra hans museumsembeder forsatte han med sin forskning privat, og utgav under krigen tre bind om Kina og Mongolia. Etter frigjøringen gjenopptok han sitt embede ved Musée Cernuschi og ble i tillegg kurator ved Musée Guimet (1948). Mellom 1946 og 1949 publiserte han sine fire verker, som konsentrerte seg om Lilleasia og Midtøsten.
Verker
- Histoire de l’Asie
- Le Réveil de l’Asie
- Histoire de la Chine
- La Chine et son art
- Philosophies indiennes
- L’Empire mongol (1ère phase)
- L’Empire des steppes: Attila, Gengis-Khan, Tamerlan; engelsk Online-utdrag)
- L’Epopée des Croisades
- L’empire du Levant
- Histoire de l’Extrême-Orient
- Les Civilisations de l’Orient
- Histoire des croisades et du royaume franc de Jérusalem
- Histoire de l’Arménie des origines à 1071
- Histoire de l'Arménie
- Bilan de l’Histoire
- Sur les Traces du Bouddha
- Figures de proue
- L' Homme et son histoire
Referanser
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, oppført som Rene Grousset, Munzinger IBA 00000007046, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b annuaire prosopographique: la France savante, oppført som René Jean-François Grousset, CTHS person-ID 104286, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b AlKindi, Diamond Catalog ID for persons and organisations 25839[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Léonore database[Hentet fra Wikidata]