Robert Cambert
Robert Cambert | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | ca. 1628[1]![]() Paris[1][2] | ||
Død | 1677[3][1][2][4]![]() London[1][2] | ||
Beskjeftigelse | Organist, cembalist, komponist ![]() | ||
Nasjonalitet | Kongeriket Frankrike[2] | ||
Periode | Barokkmusikk | ||
Musikalsk karriere | |||
Sjanger | Opera, klassisk musikk | ||
IMDb | IMDb | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Robert Cambert på Commons |
Robert Cambert (ca. 1628 – 1677) var en fransk organist og komponist, hovedsakelig av operaer.
Liv og virke
Cambert var elev av Jacques Champion de Chambonnières og startet sin yrkeskarriere som organist ved St. Honoré-kirken. Kardinal Mazarin hjalp Cambert til en stilling som surintendant de la musique hos kong Ludvig XIVs mor. Anna av Østerrike. Camberts tidlige sceneverk («pastoraler») med libretti av Pierre Perrin (1620–1675) ble hyppig spilt ved hoffet på denne tiden, og disse verkene ble stildannende for utviklingen av den franske operaen, eksempelvis er Cambert og Perrins Pomone den første egentlige franske opera.
Camberts posisjon ved hoffet ble svekket etter den mektige Mazarins død, og Ludvig XIV var kommet til makten. Under kongens beskyttelse grunnla Perrin i 1669 Académie Royale de Musique, et tiltak som i dag regnes som impulsen som startet utviklingen mot det franske Grand opéra. Cambert ble invitert til å administrere prosjektet sammen med Perrin, men kongens nye yndling, Jean-Baptiste Lully, lyktes ved hjelp av dyktig intrigemakeri å skaffe seg kongelige privilegium på alle oppføringer slik at Cambert ikke lengre fikk oppført sine sceneverk. Både Perrin og Cambert ble skjøvet ut av akademiet, og den forbitrede Cambert forlot Frankrike i 1673. Han slo seg ned i London der han ble tatt varmt i mot ved Karl IIs hoff og hurtig utnevnt til Master of the King's Band, dvs hoffkapellmester. Han fikk oppført noen av verkene han hadde tatt med fra Frankrike og var med å stifte Royal Academy of Music. Til tross for at han ble akseptert ved hoffet vant hans franske operaer Pomone, Ariane og Les Peines et les plaisirs de l'amour lite gehør hos det øvrige engelske publikumet.
Cambert etterlot seg noen «airs» og «airs à boire» der han i forordet oppgis som motettekomponist. François Roberday oppgir i forordet til sine fuger at Cambert komponerte for orgel. Ingenting av det han skrev i England er bevart.
Datteren Marie-Anne Cambert var cembalist. Hun var gift med komponisten og fiolinisten Michel Farinel og virket tidvis sammen med ham i Spania.
Referanser
- ^ a b c d Gemeinsame Normdatei, GND-ID 135477573, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d Autorités BnF, BNF-ID 123232986, besøkt 5. april 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Robert-Cambert, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ datos.bne.es, BNE-identifikator XX4606667[Hentet fra Wikidata]
Litteratur
- John Warrack, John og Ewan West: The Oxford Dictionary of Opera, 1992, 782 sider, ISBN 0-19-869164-5
- Michael Kennedy: The Oxford Dictionary of Music, 2006, 985 sider, ISBN 0-19-861459-4
Eksterne lenker
- (en) Robert Cambert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Robert Cambert på Internet Movie Database
- (en) Robert Cambert på Discogs
- (en) Robert Cambert på MusicBrainz
- (en) Robert Cambert på AllMusic
- (en) Fritt tilgjengelige noter av Robert Cambert i International Music Score Library Project