Søren Bruun Bugge
Søren Bruun Bugge | |||
---|---|---|---|
Født | 1798![]() | ||
Død | 1886![]() | ||
Beskjeftigelse | Prest ![]() | ||
Embete |
| ||
Far | Peder Olivarius Bugge | ||
Søsken | Frederik Moltke Bugge | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien |
Søren Bruun Bugge (født 1798 i Vanse, død 1886) var en norsk klassisk filolog og prest. Han var professor i latin ved universitetet i Christiania fra 1825 til 1833 og rektor ved Christiania katedralskole fra 1833 til 1847.
Liv
Søren Bruun Bugge var sønnesønn av presten Søren Bugge, sønn av biskop Peter Olivarius Bugge og bror til pedagogen Frederik Moltke Bugge. Som Norges eneste filologiske kandidat ble han i 1820 utnevnt til lektor i latin ved universitetet i Christiania, hvor han alt tidligere hadde holdt forelesninger. Fra 1825 til 1833 var han professor, og fra 1833 til 1847 rektor ved Christiania katedralskole. I 1847 tok han teologisk embetseksamen og ble samme år utnevnt til sogneprest. Fra 1851 til 1878 var han prost i Hadeland, Ringerike og Hallingdal prosti.
Bugge behersket latin til fullkommenhet og skrev en rekke latinske universitetsprogrammer og avhandlinger, samt lærebøker på dette språket.
Kilder
(da) Hammer, K. V.: «Bugge, Søren Bruun», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. IV, København: J. H. Schultz, 1916, s. 222.
Eksterne lenker
- (no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Søren Bruun Bugge