Șantiere navale din România
![Constanța (România)](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Romania_location_map.svg/260px-Romania_location_map.svg.png)
![Constanța](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Oltenița](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Orșova](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Mangalia](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Galați](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Giurgiu](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Turnu Severin](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Brăila](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
![Tulcea](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
Șantierele de construcții și reparat nave din România se află situate la Marea Neagră și pe Dunăre.[1] Primul șantier naval la Dunăre care a dat faliment a fost Șantierul Naval Giurgiu, înainte de anul 2000.[1] Al doilea a fost Navol Oltenița, care a falimentat în 2006.[1]
Cu excepția Șantierului Naval de la Drobeta Turnu-Severin, toate celelalte șantiere navale din România au fost privatizate, în contextul în care industria de profil din Uniunea Europeană a preferat să transfere mare parte din capacitățile de producție către țări din Europa Centrală și de Est.[1] A fost un avantaj pentru șantierele românești, care au trecut la construcția de corpuri de nave, fără însă a le echipa complet, cum se făcea înainte de 1990.[1] Practic, șantierele navale românești au efectuat cu munca brută, echipamentele sofisticate de propulsie și navigație fiind fabricate în Uniunea Europeană.[1]
Istoric
În anul 2005, România era pe poziția a opta în rândul producătorilor europeni, având totodată cei mai mulți angajați în acest sector.[1] Industria navală din România a produs în 2005 în jur de 264.000 tone brute cu un număr de aproximativ 15.000 de angajați.[1]
În anul 2007, România deținea cea mai mare flotă fluvială din Europa de Est, compusă din peste 2.000 de nave, de diferite tipuri.[2]
România deține trei porturi maritime: Portul Constanța, Portul Mangalia și Portul Midia.[3]
În anul 2008 traficul de mărfuri în porturile românești a ajuns la 18,06 milioane tone, exclusiv Portul Constanța, în timp ce Portul Constanța a înregistrat un trafic de 61,9 milioane tone.[3][4]
În anul 2007, traficul de mărfuri prin porturile maritime autohtone a fost de 52,6 milioane de tone, față 2006 când au fost înregistrate 52,1 milioane de tone.[3]
Șantiere navale maritime
Șantiere navale fluviale-maritime
Șantiere navale fluviale
Ateliere navale
Note
- ^ a b c d e f g h Falimentul a lansat la apa Navol Oltenita Arhivat în , la Wayback Machine., 8 decembrie 2006, sfin.ro, accesat la 13 februarie 2010
- ^ Groupama Transport vine in Romania pentru asigurari navale Arhivat în , la Wayback Machine., 20 aprilie 2007], sfin.ro, accesat la 4 martie 2010
- ^ a b c Porturile genereaza 25% din cifra de afaceri a judetului Constanta[nefuncțională], 21 octombrie 2008, financiarul.com, accesat la 9 martie 2010
- ^ Criza va scădea traficul de mărfuri în porturile românești cu 40%, în 2009 Arhivat în , la Wayback Machine., 24 februarie 2009, financiarul.ro, accesat la 9 martie 2010
- ^ a b c Ibidem
- ^ 28 iunie 2004: Sulina - Sulina - orasul incremenit[nefuncțională], 28 iunie 2004, Cristian Petru, Jurnalul Național, accesat la 12 iulie 2012
Bibliografie
- Ion A. Manoliu: Nave și Navigație, Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1984, pag.264-267.
- Ilie Manole, Gheorghe Ionescu: Dicționar marinăresc, Editura Albatros, București, 1982
|