Frontul Rhodesian
Frontul Rhodesian | |
![]() | |
Abreviere | RF |
---|---|
Oameni cheie | |
Conducător | Ian Smith |
Președinte | Ian Smith ![]() |
Date | |
Înființat | 1 martie 1962 |
Desființat | 6 iunie 1981 |
Sediu | Salisbury, Rhodesia |
Precedat de | Partidul Dominion[1] Partidul Liberal Rhodesia de Sud |
Succedat de | Frontul Republican |
Informații | |
Ideologie oficială | Naționalism[2][3] Conservatorism[4][5] |
Culori oficiale | Purpuriu, Alb |
Modifică date / text ![]() |
Frontul Rhodesian (FR) a fost un partid politic conservator din Rhodesia[7][8][9] (sau Rhodesia de Sud) activ în perioada domniei minorității albe(d). Aflat la început sub conducerea lui Winston Field[10][11] și din 1964 sub conducerea lui Ian Smith,[12] Frontul Rhodesian a fost succesorul Partidului Dominion,[13][14] principalul partid de opoziție de pe scena politică rhodesiană din perioada Federației. Acesta a fost înființat în martie 1962 de către populația minoritară albă care refuza transferul puterii(d) în mâinile populației de culoare. În luna decembrie a aceluiași an a câștigat alegerile generale.[15] Frontul Rhodesian a revenit la putere cu Ian Smith în calitate de prim-ministru ca urmare a rezultatelor obținute în alegerile organizate între 1964 și 1979.
Istoric
Frontul Rhodesian era înființat pe 15 principii printre care regăsim susținerea dreptului fiecărui grup rasial de a-și conserva identitatea, aplicarea unei politici meritocratice în baza cărora cetățenii pot avansa în societate, susținerea legii privind repartizarea terenurilor(d),[16] respingerea planurilor de desegregare(d), mediu sigur la locul de muncă pentru muncitorii albi, dreptul guvernului de a asigura servicii pe criterii rasiale etc.
După câștigarea independenței și schimbarea denumirii în Republica Zimbabwe în 1980, Frontul Rhodesian a ocupat 20 de locuri rezervate albilor în noul parlament în baza acordului încheiat. Pe 6 iunie 1981, partidul și-a schimbat denumirea în Partidul Republican(d), iar pe 21 iulie 1984 a devenit Alianța Conservatoare din Zimbabwe(d). Deși 11 din cei 20 de parlamentari au părăsit partidul pe parcursul următorilor patru ani, partidul a câștigat din nou 15 locuri în parlament din cele 20 în alegerile din 1985(d). În 1986, ACZ a permis tuturor cetățenilor indiferent de rasă să devină membri de partid.[17] În 1987, guvernul zimbabwian a abolit toate locurile rezervate minoritarilor albi.[18] Odată cu abolirea, numeroși membri ai parlamentului au devenit independenți sau s-au alăturat partidului ZANU(d).
Note
- ^ Lipschutz, Mark R.; Rasmussen, R. Kent (). University of California Press, ed. Dictionary of African Historical Biography. p. 265.
- ^ Preston, Matthew (). I.B.Tauris, ed. Ending Civil War: Rhodesia and Lebanon in Perspective. p. 107.
- ^ West, Michael O. (). Indiana University Press, ed. The Rise of an African Middle Class: Colonial Zimbabwe, 1898-1965. p. 229.
- ^ Hume, Ian (). Outskirts Press, ed. From the Edge of Empire: A Memoir. p. 149.
- ^ Roscoe, Adrian (). Columbia University Press, ed. The Columbia Guide to Central African Literature in English Since 1945. p. 35.
- ^ Donal Lowry (). „The impact of anti-communism on white Rhodesian political culture, c.1920s-1980”. În Onslow, Sue. Cold War in Southern Africa: White Power, Black Liberation. New York: Routledge. p. 84. ISBN 978-0-415-47420-7. Accesat în .
- ^ Hsu, Chia Yin; Luckett, Thomas M.; Vause, Erika (2015). The Cultural History of Money and Credit: A Global Perspective. Lexington Books. p. 142. ISBN 9781498505932.
- ^ Onslow, Sue (2009). Cold War in Southern Africa: White Power, Black Liberation. Routledge. p. 92. ISBN 9781135219338.
- ^ Butler, L. J. (2002). Britain and Empire: Adjusting to a Post-Imperial World. I.B.Tauris. p. 164. ISBN 9781860644481.
- ^ South African History Online. „Winston Field”. Accesat în .
- ^ Muriel E. Chamberlain (). Longman Companion to European Decolonisation in the Twentieth Century. Routledge. p. 97.
- ^ Britannica.com. „Ian Smith”. Accesat în .
- ^ Miles Kahler (). Decolonization in Britain and France: The Domestic Consequences of International Relations. Princeton University Press. p. 333.
In contrast to earlier parties, the Dominion Party and the Rhodesian Front [its successor][...]
- ^ A. S. Mlambo (). A History of Zimbabwe. Cambridge University Press. p. 149.
Meanwhile white right-wingers, grouped under the opposition Dominion Party (later renamed the Rhodesian Front)
- ^ Source Book of Parliamentary Elections and Referenda in Southern Rhodesia 1898–1962 ed. by F.M.G. Willson (Department of Government, University College of Rhodesia and Nyasaland, Salisbury 1963)
- ^ Adrian Roscoe (). The Columbia Guide to Central African Literature in English Since 1945. Columbia University Press. p. 27.
- ^ The New York Times. „AROUND THE WORLD; Ian Smith Invites Blacks to Join His Party”. Accesat în .
- ^ Christian Science Monitor. „Zimbabwe whites lose special political status. End of reserved seats in Parliament brings one-party state closer”. Accesat în .