Scoreiu, Sibiu
Scoreiu | |
— sat — | |
![]() ![]() Scoreiu Scoreiu (România) | |
Coordonate: 45°45′36″N 24°31′51″E ({{PAGENAME}}) / 45.76000°N 24.53083°E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Județ | ![]() |
Comună | Porumbacu de Jos |
SIRUTA | 145346 |
Prima atestare | 1392 |
Populație (2021) | |
- Total | 566 locuitori |
Fus orar | EET (+2) |
- Ora de vară (DST) | EEST (+3) |
Cod poștal | 557194 |
Prezență online | |
GeoNames ![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Scoreiu este un sat în comuna Porumbacu de Jos din județul Sibiu, Transilvania, România.
Istorie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7c/Josephinische_Landaufnahme_pg239.jpg/350px-Josephinische_Landaufnahme_pg239.jpg)
- În anul 1391 voievodul muntean Mircea cel Bătrân[1] dăruiește lui Stanciul egumenul și fratelui său Călin, ocina Scoreiu, pe care o scutește de orice fel de dări[2]. Pe actul de donație, în calitate de martori, semnează Vlad vornicul, Dragan ban, Jupân Algia, Groza Moldovan, Jupân Aga, Holdovics logofăt[3]. Este de remarcat faptul că toponimele[4] amintite în hrisovul de donație la care ne referim, Tolfa, Scoreiul cel Bătrân (pârâu), Unghiul cu Frasin, Piatra oarbă, Tunsul, Pârâul Sașilor, se păstrează și astăzi[5].
- Localitatea este atestată pentru prima oară în anul 1392, cu numele Szkore[6].
- În 1391 Mircea cel Bătrân, voievod al Țării Românești, întemeiază aici o mânăstire ortodoxă[6].
- Din registrul conscripțiunii[7] realizate în anul 1733, la cererea episcopului greco-catolic Inocențiu Micu-Klein, aflăm că la Scoreiu au fost recenzate 90 de familii, adică vreo 450 de persoane[8]. Din registrul aceleiași conscripțiuni mai aflăm și numele celor 4 preoți din localitate: Sandru, Halmagy, Illyie și Iuon, (uniti omnes[9]). În Scoreiul anului 1733 era o biserică[8]. Denumirea satului: Szkorej, precum și numele preoților erau scrise cu ortografie maghiară, întrucât rezultatele conscripțiunii erau destinate unei comisii formate din neromâni, în majoritate unguri[10].
- În 1766 satul a fost militarizat parțial și a făcut parte din Compania a VII-a de graniță a Regimentului I de Graniță de la Orlat până în 1851, când a fost desființat.
Personalități
- Ioan Georgescu (n. 1889 - d. 1968), canonic român unit (greco-catolic), om de cultură, profesor universitar, deținut politic în România comunistă
Note
- ^
In: C. Stan, Școala poporană din Făgăraș și depe Târnave, Vol. I, Făgărașul, p. 427.„Nos lonnes Mircsa Dei gratia Princeps et Vojvoda totius Regni Valachiae incipiendo ab alpibus usque at confinia Tartariae, totiusque Terrae Fogaras perpetuus Dominus.” - ^ Vd. Valentina Popa, Țara Făgărașului sub stăpînirea domnilor munteni, in: Cumidava, VI
- ^ In Col. Hurmuzachi CCXXXII de Nicolae Densușianu, apud C. Stan, Școala poporană din Făgăraș și depe Târnave, Vol. I, Făgărașul, p. 427.
- ^ Numele de locuri
- ^ C. Stan, Școala poporană din Făgăraș și depe Târnave, Vol. I, Făgărașul, p. 427.
- ^ a b Sabin Adrian Luca, Zeno Karl Pinter, Adrian Georgescu, Repertoriul arheologic al județului Sibiu, Editura Economică, Sibiu 2003
- ^ Conscripțiune = Recensământ
- ^ a b Augustin Bunea, Din Istoria Românilor. Episcopul Ioan Inocențiu Klein (1728 - 1751), p. 369.
- ^ În limba latină, în text, adică, în românește: toți uniți (greco-catolici).
- ^ Augustin Bunea, Din Istoria Românilor. Episcopul Ioan Inocențiu Klein (1728 - 1751), p. 303.
Surse bibliografice
- Augustin Bunea, Din Istoria Românilor. Episcopul Ioan Inocențiu Klein (1728 - 1751), Anul Domnului 1900. Dela s. Unire 200. Blaș, Tipografia Seminariului archidiecesan gr.-cat.
- Valentina Popa, Țara Făgărașului sub stăpînirea domnilor munteni, in: Cumidava, VI, Muzeul Județean Brașov, Brașov, 1973.
- C. Stan, Școala poporană din Făgăraș și depe Târnave, Vol. I, Făgărașul, Sibiu, 1928
Legături externe
- Biblioteca Congresului Statelor Unite ale Americii, Anuarul „Socec” al României Mari, 1924-1926.
|
|
|