Sulfură de sodiu
Sulfură de sodiu | |
![]() | |
![]() | |
Nume IUPAC | Sulfură de sodiu |
---|---|
Identificare | |
SMILES [Na+].[Na+].[S-2] | |
Număr CAS | 1313-82-2 |
PubChem CID | 139064299 14804, 139064299 |
Informații generale | |
Formulă chimică | Na2S |
Aspect | solid incolor, higroscopic |
Masă molară | 78,0452 g/mol |
Proprietăți | |
Densitate | 1,856 g/cm3 |
Punct de topire | 1.176 °C |
Punct de fierbere | 12,4 g/100 mL |
Solubilitate în apă | |
12,4 g/100 mL (0 °C) 18,6 g/100 mL (20 °C) 39 g/100 mL (50 °C) | |
Pericol | |
![]() ![]() | |
Fraze R | R31, R34, R50 |
Fraze S | (S1/2), S26, S45, S61 |
![]() ![]() Pericol H314 : Provoque de graves brûlures de la peau et des lésions oculaires H400 : Très toxique pour les organismes aquatiques EUH031 : Au contact d'un acide, dégage un gaz toxique | |
NFPA 704 | |
1 3 1 | |
Sunt folosite unitățile SI și condițiile de temperatură și presiune normale dacă nu s-a specificat altfel. | |
Modifică date / text ![]() |
Sulfura de sodiu este un compus chimic cu formula Na2S, întâlnită adesea în forma hidratată Na2S·9H2O. Este o sare incoloră, solubilă în apă, iar în soluție dă un pH puternic alcalin. Expusă la aerul umed, emană hidrogen sulfurat, un compus gazos cu miros neplăcut, de ouă stricate.
Obținere
La nivel industrial, Na2S este obținută prin încălzirea termică a sulfatului de sodiu cu carbon (sub formă de cărbune) ca și agent reducător:[1]
- Na2SO4 + 2 C → Na2S + 2 CO2
În laborator, sarea poate fi preparată prin reducerea sulfului elementar cu sodiu în amoniac anhidru, sau cu sodiu în THF, catalizată de naftalină:[2]
- 2 Na + S → Na2S
Proprietăți chimice
Prin oxidarea sulfurii de sodiu cu peroxid de hidrogen se obține sulfat de sodiu:[3]
- Na2S + 4 H2O2 → 4 H2O + Na2SO4
Prin tratarea cu sulf elementar, se obțin polisulfuri:
- 2 Na2S + S8 → 2 Na2S5
Referințe
- ^ Holleman, A. F.; Wiberg, E. "Inorganic Chemistry" Academic Press: San Diego, 2001. ISBN: 0-12-352651-5.
- ^ So, J.-H; Boudjouk, P; Hong, Harry H.; Weber, William P. (). „Hexamethyldisilathiane”. Inorg. Synth. Inorganic Syntheses. 29: 30. doi:10.1002/9780470132609.ch11. ISBN 978-0-470-13260-9.
- ^ L. Lange, W. Triebel, "Sulfides, Polysulfides, and Sulfanes" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2000, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a25_443