Domaća šljiva
Domaća šljiva | |
---|---|
![]() | |
Domaća šljiva u cvatu | |
Naučna klasifikacija | |
Carstvo: | Plantae |
Red: | Rosales |
Porodica: | Rosaceae |
Rod: | Prunus |
Podrod: | Prunus |
Sekcija: | Prunus |
Vrsta: | P. domestica |
Podvrsta: | P. domestica subsp. domestica |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/55/Zwetschgenholz.jpg/220px-Zwetschgenholz.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/Toastbrot-mit-Quark-und-Schmootsch.jpg/220px-Toastbrot-mit-Quark-und-Schmootsch.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Zwetschgendatschi.jpg/220px-Zwetschgendatschi.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Zwetschgenm%C3%A4nnla.jpg/220px-Zwetschgenm%C3%A4nnla.jpg)
Domaća šljiva (Prunus domestica subsp. domestica) je stablo i plod koštuničavog voća. Domaća šljiva je podvrsta šljive (Prunus domestica).
Smatra se da je domaća šljiva nastala hibridizacijom između trnjine i džanarike. Do danas je proizveden veliki broj sorti (kultivara) domaće šljive, preko 2000. Gaji se u čitavoj Evropi izuzev krajnjeg severa, severnoj i južnoj Africi, severozapadnoj Indiji, istočnoj Aziji, Severnoj Americi. Sve sorte svrstane su u dve grupe (kojima je dat taksonomski rang podvrste):
- cepače ili prave šljive, subsp. domestica, koje se karakterišu odsustvom trnja, zelenobelim kruničnim listićima, spljoštenim endokarpom (koštica), koji se lako odvaja od „mesa" ploda (mezokarp);
- turgunje ili trnošljive, subsp. insititia (L.) C.K.Schneider, koje imaju trnje, čisto bele krunične listiće, okruglast endokarp za koji je srastao mezokarp.
Sorte domaće šljive gajene u Srbiji (prema „Flori SR Srbije")
Šljiva čini više od 40 % stabala u Srbiji.[1] Gaje se ove sorte:
- Aženka (Prune d'Agen);
- Belošljiva - domaća sorta, rasprostranjena u smederevskom Podunavlju i slivu Zapadne Morave;
- Bilska rana (Quatsche de Bühle);
- Viktorija (Queen Victoria);
- Geršteterova (Ruth Gerstetter);
- Drenovka (crnošljiva) - domaća sorta, rasprostranjena u slivu Zapadne Morave;
- Zelena renkloda (Reine Claude verte);
- Ilinjača - domaća sorta, rasprostranjena u svim šljivarskim regionima Srbije;
- Imperial (Imperial);
- Italijanka (Prugna d'Italia);
- Kalifornijska (Sugar Prune, California Blue);
- Metlaš - domaća sorta, rasprostranjena oko Čačka;
- Moravka - domaća sorta, rasprostranjena oko Požarevca, Petrovca na Mlavi i po jugozapadnim obroncima Homoljskih planina;
- Nansijka mirabela (Mirabele de Nansy);
- Papračanka (debeljača) - domaća sorta, rasprostranjena oko Knjaževca;
- Požegača (mađarka) - odomaćena sorta, najzastupljenija među sortama šljiva u Srbiji;
- Prezident (President);
- Ranka crvena - domaća sorta, rasprostranjena u svim šljivarskim regionima Srbije;
- Sitnica (saridža) - domaća sorta, rasprostranjena u široj okolini Pirota;
- Stenli (Stenley)
- Trnovača (piskavac) - domaća sorta, rasprostranjena oko Čačka i Valjeva;
- Fruškogorska bela - domaća sorta, nalazi se na padinama Fruške Gore;
- Cimerova rana (Quetsche Zimmer);
- Dženarika (džanarika, purkače, purak, migoljac, migavac, pljuskavac, prskulja, ringlov)- domaća sorta, rasprostranjena u svim šljivarskim regionima Srbije i spontano se širi.
- Cacaks Beste
- Elena
- Hauszwetschge
- Ortenauer
- ↑ Blic, 28. 1. 2005, str. 6 [mrtav link]