Veliko pečatno pismo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ad/Song_ding_inscription.jpg/220px-Song_ding_inscription.jpg)
Veliko pečatno pismo ili veliki pečat[1] (kin. 大篆, pinjin: dàzhuàn) se odnosi na tradicionalno kinesko pisanje ispred Ćin dinastije, te se sada popularno odnose na pisanje u zapadnoj i ranoj istočnoj Džou dinastiji, i širi pojam takođe uključuje proročansko pismo na kostima životinja. Izraz je za razliku sa nazivom službenom pismu iz Ćin dinastije, koji se često zove malo pečatno pismo (kin. 小篆, pinjin: xiǎozhuàn i jednostavno se zove pečatno pismo). Međutim, zbog nedostatka preciznosti u pojmu, naučnici često ga izbjegavaju i umesto toga posebno se odnosi na porijeklo pojedinih primera pisanja.
U dinastiji Han, kad je činovničko pismo postao popularan oblik pisanja i (malo) pečatno pismo je izostavljeno za više formalno korišćenje za pečate i za naslove na stelama (spomen ploče od kamena koje su bile popularne u to vreme), narod je počeo da naziva pismo ranije dinastije Ćin kao 'pečatno' pismo (budući da se pismo nastavilo koristiti za pečate, ili naslove na kućama). U to vreme, postojalo je znanje o čak i starijim, često složenijim znakovima (koje se datiraju iz srednje do kasne Džou dinastije, i direktno su nasleđeni u Ćin forme) koji su se razlikovali od oblika Ćin pečatnog pisma, ali su izgledali zaobljeni prema njima (za razliku od kvadratnog, ravnolinijskog činovničkog pisma). Kao rezultat toga, nastala su dva naziva koja ih opisuju: „veliko pečatno pismo“ za složenije, ranije forme, i „malo pečatno pismo“ za oblike iz Ćin dinastije.
Pojam „veliko pečatno pismo“ se samo nedavno odnosi i na oblike zapadne Džou ili čak proročansko pismo na životinjskim kostima, od čega ljudi iz Han dinastije nisu bili svesni za ta pojam. Pojam veliko pečatno pismo se takođe ponekad tradicionalno odnosi na grupi likova iz knjige oko 800. pne. koja se zove Ši Džou Pian (史籀篇, Shĭ Zhoù Piān), očuvane zbog njihovim uključivanjem u Han dinastijskom leksikonu Šuoven Điezi. Sju Šen, autor Šouven, je uključio ove kada su se razlikovali iz strukture u Ćin (malom) pečatnom pismu, i označio je te primere Džouven (籀文, Zhòuwén) ili Džou znakovi. Taj naziv potiče od imena knjige, a ne od imena pisma. Dakle, nije tačno da se odnose na oko 800. pne. Džou (周) dinastijskog pisma kao Zhòuwén. Još više, Džou karakteri su samo primeri velikog pečatnog pisma kad taj izraz se koristi u širokom smislu.
Povezano
Reference
- ↑ Magazin o Kini: kaligrafija u Kini, tipovi pisma[mrtav link]
- p
- r
- u
Zapisi na oklopima kornjača (甲骨文) • Bronzani zapisi (金文) • Pečatno pismo (篆文) [Veliko pečatno pismo (大篆) • Malo pečatno pismo (小篆)]
Činovničko pismo (隸書) • Regularno pismo (楷書) • Polukurziv (行書) • Brzopis (草書)