Surlaste rovčice
Surlaste rovčice[3] | |
---|---|
![]() | |
Rhynchocyon petersi | |
![]() | |
Naučna klasifikacija ![]() | |
Domen: | Eukaryota |
Carstvo: | Animalia |
Tip: | Chordata |
Klasa: | Mammalia |
Magnred: | Atlantogenata |
Nadred: | Afrotheria |
Veliki Red: | Afroinsectiphilia |
Mirored: | Afroinsectivora |
Red: | Macroscelidea Butler, 1956 |
Porodica: | Macroscelididae Bonaparte, 1838 |
Rodovi | |
Elephantulus |
Surlaste rovčice, takođe poznate kao skačuće rovke, mali su insektivorni sisari koji potiču iz Afrike. Surlaste rovčice pripadaju familiji Macroscelididae, u redu Macroscelidea. Njihovo tradicionalno ime potiče od sličnosti njihovih drugih noseva sa surlama slona, i njihove površne sličnosti sa rovčicama (familija Soricidae) u redu Eulipotyphla. Međutim, filogenetička analiza je pokazala da surlaste rovčice nisu slične pravim rovčicama. Godine 1997. je biolog Džonatan Kingdon predložio da se one nazivaju „sengis” (jednina sengi),[4] što je termin izveden iz Bantu jezika Afrike, i 1998 godine one su klasifikovane u novi kladu Afrotheria.[5]
One su široko rasprostranjene u južnom delu Afrike, i iako nisu uobičajene u ni u jednom tipu staništa, one se mogu naći u gotovo svim vrstama staništa, od Namibske pustinje do retko pošumljenih terena u Južnoj Africi i do guste šume. Jedna vrsta, severnoafrička surlasta rovčica, ostaje u poluaridnoj, planinskoj zemlji na krajnjem severozapadu kontinenta.
Ova stvorenja su među najbržim malim sisarima. Zabeleženo je da dostižu brzinu od 28,8 km/h.[6]
Karakteristike
Surlaste rovčice su mali, četvoronožni, insektivorni sisari koji podsećaju na glodare ili oposume, s ljuskavim repovima, dugim njuškama i nogama prilično dugim za njihovu veličinu, koje koriste za premeštanje sa jednog mesta na drugo poput zečeva. Oni se razlikuju u veličini od oko 10 do 30 cm, po težini od 50 do 500 g (1,8 do 17,6 oz). Surlaste rovčice kratkih ušiju imaju prosečnu veličinu od 150 mm (5,9 inča). Iako se veličina surle razlikuju među vrstama, sve su u stanju da ga zakrive u potrazi za hranom. Njihov životni vek je oko dve i po do četiri godine u divljini.[7] One imaju velike očnjake, a takođe i visoko razvijene kutnjake slične onima kod kopitara.[8] Njihova zubna formula je 1-3.1.4.23.1.4.2-3
Surlaste rovčice su uglavnom dnevne životinje.[9] One su vrlo aktivne, teško ih je zarobiti i vrlo retko se viđaju. Surlaste rovčice su oprezne, dobro kamuflirane i spretne u bežanju od pretnji. Nekoliko vrsta pravi niz raščišćenih staza kroz podrast i provodi svoj dan patrolirajući ih za prisustvo insekata. Ako je životinja uznemirena, staza omogućava put za begstvo bez prepreka. Surlaste rovčice nisu izuzetno društvene životinje, ali mnoge žive u monogamnim parovima, koji dele i brane svoju matičnu teritoriju, obeleženu mirisnim žlezdama.[8] Rhynchocyon vrste takođe kopaju male konusne rupe u tlu, u stilu bandikuta, dok druge koristite prirodne pukotine ili prave gnezda od lišća.
Surlaste rovčice su korištene tokom 1940-tih godina za razumevanje ljudskog menstruacijskog ciklusa. Ovo je pomoglo u razjašnjavanju načina funkcionisanja ljudska reprodukcije.[10]
Evolucija
Poznato je nekoliko fosilnih vrsta, sve iz Afrike. One su bile odvojene od reda Leptictida sličnog izgleda. Značajna diverzifikacija makrocelida dogodila se u paleogenskom periodu. Neki, kao što je Myohyrax, bili su toliko slični damanima da su u početku bili uključeni u tu grupu, dok su drugi, poput Mylomygale, bili relativno slični glodarima. Svi ovi neobični oblici su izumrli do pleistocena.[11] Iako su makrocelidi u prošlosti bili klasifikovani u mnoge grupe, često na osnovu površnih karakteristika, značajni morfološki i molekularni dokazi ih svrstavaju u Afrotheria, u bazu Afroinsectivora.[12]
Što se tiče vremena, smatra se da se divergencija između makrocelida i afrozoricidana dogodila pre otprilike 57,5 miliona godina (Ma) u kasnom paleocenu, dok je diversifikacija postojećih makrocelida očigledno počela kada se loza Rhynchocyon odvojila pre oko 33 Ma, u ranog oligocena.[13] Smatra se da se Elephantulus odvojio od makroscelidina kasnije u oligocenu, pre oko 28,5 Ma.[13] Elephantulus is considered to have separated from Macroscelidini later in the Oligocene, about 28.5 Ma ago.[13]
Filogeni
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Kladogram nadreda Afrotheria zasnovan na molekularnim dokazima.[12] |
Kladogram živućih rovki slonova[14][13] | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Klasifikacija
Vrste
- Elephantulus brachyrhynchus (A. Smith, 1836)
- Elephantulus edwardii (A. Smith, 1839)
- Elephantulus fuscipes (Thomas, 1894)
- Elephantulus fuscus (Peters, 1852)
- Elephantulus intufi (A. Smith, 1836)
- Elephantulus myurus Thomas and Schwann, 1906
- Elephantulus revoili (Huet, 1881)
- Elephantulus rozeti (Duvernoy, 1833)
- Elephantulus rufescens (Peters, 1878)
- Elephantulus rupestris (A. Smith, 1831)
- Macroscelides proboscideus (Shaw, 1800)
- Petrodromus tetradactylus Peters, 1846
- Rhynchocyon chrysopygus Günther, 1881
- Rhynchocyon cirnei Peters, 1847
- Rhynchocyon petersi Bocage, 1880
Podvrste
- Elephantulus rozeti deserti (Thomas, 1901)
- Elephantulus rozeti rozeti (Duvernoy, 1833)
- Elephantulus rufescens boranus (Thomas, 1901)
- Elephantulus rufescens dundasi Dollman, 1910
- Elephantulus rufescens peasei (Thomas, 1901)
- Elephantulus rufescens pulcher (Thomas, 1894)
- Elephantulus rufescens rufescens (Peters, 1878)
- Elephantulus rufescens somalicus (Thomas, 1901)
- Macroscelides proboscideus flavicaudatus Lundholm, 1955
- Macroscelides proboscideus proboscideus (Shaw, 1800)
- Petrodromus tetradactylus beirae Roberts, 1913
- Petrodromus tetradactylus rovumae Thomas, 1897
- Petrodromus tetradactylus schwanni Thomas and Wroughton, 1907
- Petrodromus tetradactylus sultani Thomas, 1897
- Petrodromus tetradactylus swynnertoni Thomas, 1918
- Petrodromus tetradactylus tetradactylus Peters, 1846
- Petrodromus tetradactylus tordayi Thomas, 1910
- Petrodromus tetradactylus warreni Thomas, 1918
- Petrodromus tetradactylus zanzibaricus Corbet and Neal, 1965
- Rhynchocyon cirnei cirnei Peters, 1847
- Rhynchocyon cirnei hendersoni Thomas, 1902
- Rhynchocyon cirnei macrurus Günther, 1881
- Rhynchocyon cirnei reichardi Reichenow, 1886
- Rhynchocyon cirnei shirensis Corbet and Hanks, 1968
- Rhynchocyon cirnei stuhlmanni Matschie, 1893[17]
- Rhynchocyon petersi adersi Dollman, 1912
- Rhynchocyon petersi petersi Bocage, 1880
Reference
- ^ Martin Pickford; Brigitte Senut; Helke Mocke; Cécile Mourer-Chauviré; Jean-Claude Rage; Pierre Mein (2014). „Eocene aridity in southwestern Africa: timing of onset and biological consequences”. Transactions of the Royal Society of South Africa. 69 (3): 139—144. doi:10.1080/0035919X.2014.933452.
- ^ Martin Pickford (2015). „Chrysochloridae (Mammalia) from the Lutetian (Middle Eocene) of Black Crow, Namibia” (PDF). Communications of the Geological Survey of Namibia. 16: 105—113.
- ^ Schlitter, D.A. (2005). „Order Macroscelidea”. Ур.: Wilson, D.E.; Reeder, D.M. Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (3rd изд.). Johns Hopkins University Press. стр. 82—85. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
- ^ Kingdon, J. (1997). The Kingdon Field Guide to African Mammals. London: Academic Press. ISBN 978-0-691-11692-1.
- ^ Stanhope, M. J.; Waddell, V. G.; Madsen, O.; de Jong, W.; Hedges, S. B.; Cleven, G. C.; Kao, D.; Springer, M. S. (1998). „Molecular evidence for multiple origins of Insectivora and for a new order of endemic African insectivore mammals”. Proceedings of the National Academy of Sciences. 95 (17): 9967—9972. Bibcode:1998PNAS...95.9967S. PMC 21445
. PMID 9707584. doi:10.1073/pnas.95.17.9967.
- ^ „Nature (BBC)”. Архивирано из оригинала 10. 09. 2018. г. Приступљено 24. 08. 2019.
- ^ Encyclopedia of Animals. Online database: EBSCO Publishing. 2005.
- ^ а б Rathbun, Galen B. (1984). Macdonald, D., ур. The Encyclopedia of Mammals. New York: Facts on File. стр. 730–733. ISBN 978-0-87196-871-5.
- ^ Conniff, Richard. Shrewd Configuration, Smithsonian, June 2005. pp. 26-28.
- ^ Carter, A.M. (2018). „Classics revisited: C. J. Van der Horst on pregnancy and menstruation in elephant shrews”. Placenta. 67: 24—30. PMID 29941170. doi:10.1016/j.placenta.2018.05.010.
- ^ Savage, RJG; Long, MR (1986). Mammal Evolution: an illustrated guide. New York: Facts on File. стр. 54. ISBN 978-0-8160-1194-0.
- ^ а б Tabuce, R.; Asher, R. J.; Lehmann, T. (2008). „Afrotherian mammals: a review of current data” (PDF). Mammalia. 72: 2—14. S2CID 46133294. doi:10.1515/MAMM.2008.004. Архивирано из оригинала (PDF) 2021-02-24. г. Приступљено 2020-08-15.
- ^ а б в г д Heritage, S.; Rayaleh, H.; Awaleh, D.G.; Rathbun, G.B. (2020). „New records of a lost species and a geographic range expansion for sengis in the Horn of Africa”. PeerJ. 8: e9652. PMID 32879790. doi:10.7717/peerj.9652
.
- ^ Upham, Nathan S.; Esselstyn, Jacob A.; Jetz, Walter (2019). „Inferring the mammal tree: Species-level sets of phylogenies for questions in ecology, evolution and conservation”. PLOS Biol. 17 (12): e3000494. PMC 6892540
. PMID 31800571. doi:10.1371/journal.pbio.3000494
.
- ^ Krásová, Jarmila; Mikula, Ondřej; Šumbera, Radim; Horáková, Sylvie; Robovský, Jan; Kostin, Danila S.; Martynov, Aleksey A.; Lavrenchenko, Leonid A.; Bryja, Josef (2021). „The Rufous Sengi is not Elephantulus—Multilocus reconstruction of evolutionary history of sengis from the subfamily Macroscelidinae”. Journal of Zoological Systematics and Evolutionary Research (на језику: енглески). 59 (4): 918—932. ISSN 1439-0469. doi:10.1111/jzs.12460
.
- ^ Smit, H.A.; Robinson, T.J.; Watson, J.; Jansen Van Vuuren, B. (октобар 2008). „A new species of elephant-shrew (Afrotheria:Macroselidea: Elephantulus) from South Africa”. Journal of Mammalogy. 89 (5): 1257—1269. doi:10.1644/07-MAMM-A-254.1
. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Carlen, E.J.; Rathbun, G.B.; Olson, L.E.; Sabuni, C.A.; Stanley, W.T.; Dumbacher, J.P. (2017). „Reconstructing the molecular phylogeny of giant sengis (Macroscelidea; Macroscelididae; Rhynchocyon)”. Molecular Phylogenetics and Evolution. 113: 150—160. PMID 28552433. doi:10.1016/j.ympev.2017.05.012.
Literatura
- Murata Y, Nikaido M, Sasaki T, Cao Y, Fukumoto Y, Hasegawa M, Okada N. Afrotherian phylogeny as inferred from complete mitochondrial genomes. Mol Phylogenet Evol. 2003 Aug;28(2):253-60.
- Murphy WJ, Eizirik E, Johnson WE, Zhang YP, Ryder OA, O'Brien SJ. Molecular phylogenetics and the origins of placental mammals. Nature. 2001 February 1;409(6820):614-8.
- Tabuce R, Marivaux L, Adaci M, Bensalah M, Hartenberger JL, Mahboubi M, Mebrouk F, Tafforeau P, Jaeger JJ. Early Tertiary mammals from North Africa reinforce the molecular Afrotheria clade. Proc Biol Sci. 2007 May 7;274(1614):1159-66.
Spoljašnje veze
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- „Elephant Shrew”. African Wildlife Foundation. Приступљено 1. 2. 2010.
- „Sengis (Elephant-Shrews)”. California Academy of Sciences. Архивирано из оригинала 10. 5. 2013. г. Приступљено 1. 10. 2012.
- „New Species Of Giant Elephant-shrew Discovered”. Science Daily. februar 2008. Приступљено 1. 2. 2010.
- „New sengi species is related to an elephant, but small as a mouse”. Los Angeles Times. jun 2014. Приступљено 1. 6. 2014.