Kastanjeseglare
Kastanjeseglare Status i världen: Livskraftig (lc)[1] | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Fåglar Aves |
Ordning | Seglar- och kolibrifåglar Apodiformes |
Familj | Seglare Apodidae |
Släkte | Streptoprocne |
Art | Kastanjeseglare S. rutila |
Vetenskapligt namn | |
§ Streptoprocne rutila | |
Auktor | (Vieillot, 1817) |
Utbredning | |
![]() |
Kastanjeseglare[2] (Streptoprocne rutila) är en fågel i familjen seglare.[3] Den förekommer i Centralamerika och i norra Sydamerika. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.
Utseende och läten
Kastanjeseglaren är en medelstor (12,7–13,5 cm) seglare med rätt lång stjärt. Hanen är svartaktig med rostbrunt halsband, Hos honor och ungfåglar kan halsbandet vara brutet eller saknas helt. Ungfåglar har också rödaktiga spetsar på hjässfjädrarna. Lätet är ett tjattrande "chit-chit-chit".
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Streptoprocne_rutila_1860.jpg/250px-Streptoprocne_rutila_1860.jpg)
Utbredning och systematik
Kastanjeseglare förekommer Mexiko, Centralamerika och norra Sydamerika. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:[3]
- Streptoprocne rutila griseifrons – förekommer i västra Mexiko från Nayarit till Jalisco, i södra Durango och i västra Zacatecas
- Streptoprocne rutila brunnitorques – förekommer från sydöstra Mexiko till västra Bolivia
- Streptoprocne rutila rutila – förekommer från Venezuela till Guyanaregionen samt på Trinidad
Levnadssätt
Kastanjeseglaren bygger ett bo av lera och växtmaterial på en lodrätt yta i ett skuggigt läge nära vatten, till exempel i en grotta, under en bro eller i en kulvert. Boet är format som en tillplattad strut, vari fågeln lägger två vita ägg som ruvas av båda könen i 23 dagar. Efter ytterligare 40 dagar är ungarna flygga.
Liksom andra seglare lever kastanjeseglaren av flygande insekter, framför allt flygmyror, men ses oftare högre upp än andfra arter. Även om den kan häcka på alla nivåer så länge boplatser finns tillgängliga påträffas den vanligen över bergsskogar eller öppnare skogslandskap ovan 500 meters höjd.
Status och hot
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte så pass kraftigt att den kan anses vara hotad. [1] Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).[1] Världspopulationen uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.[4]
Namn
Kastanjeseglarens vetenskapliga artnamn rutila betyder "gyllene", "röd" eller "kastanjebrun".[5]
Referenser
Tryckta källor
- Chantler, Phil; Driessens, Gerald (2000): Swifts : a guide to the swifts and treeswifts of the world. Pica Press, Mountfield, East Sussex. ISBN 1-873403-83-6
- ffrench, Richard; O'Neill, John Patton & Eckelberry, Don R. (1991): A guide to the birds of Trinidad and Tobago (2nd edition). Comstock Publishing, Ithaca, N.Y.. ISBN 0-8014-9792-2
- Hilty, Steven L. (2003): Birds of Venezuela. Christopher Helm, London. ISBN 0-7136-6418-5
Noter
- ^ [a b c] Birdlife International 2020 Streptoprocne rutila . Från: IUCN 2020. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2020-3. Läst 21 december 2020.
- ^ BirdLife Sverige (2020) Officiella listan över svenska namn på alla världens fågelarter
- ^ [a b] Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood (2016) The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 2016 http://www.birds.cornell.edu/clementschecklist/download, läst 2016-08-11
- ^ Partners in Flight. 2019. Avian Conservation Assessment Database, version 2019. Hämtas från: http://pif.birdconservancy.org/ACAD Arkiverad 29 augusti 2020 hämtat från the Wayback Machine..
- ^ James A. Jobling (2010) The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. Christopher Helm, London. ISBN 978-1-4081-2501-4
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör kastanjeseglare.
Bilder & mediaWikispecies har information om Streptoprocne rutila.
Artförteckning- Läten på xeno-canto.org
|