Laurit
Laurit | |
Kategori | Sulfidmineral |
---|---|
Strunz klassificering | 2.EB.05a |
Kemisk formel | RuS2 |
Färg | Järn-svart, i polerade snitt vit till grå eller blåaktig i reflekterat ljus |
Förekomstsätt | Som oktaedriska, kubiska och pyritohedrala kristaller eller som rundade korn och inneslutningar |
Kristallstruktur | Kubiska |
Spaltning | Perfekt på {111} |
Brott | Halmussligt |
Hållbarhet | Sprött |
Hårdhet (Mohs) | 7,5 |
Glans | Metallisk |
Refraktion | Isotropisk |
Transparens | Opak |
Streckfärg | Mörkgrå |
Specifik vikt | 6,43 |
Laurit är ett sällsynt mineral som består av ruteniumsulfid, RuS2. Det är ett av de få kända ruteniummineralen.[1]
Egenskaper
Laurit är tungt och hårt och bildar svarta oktaedriska korn, kristalliserade i det kubiska systemet. Det tillhör den grupp mineral som har pyritstruktur.
Laurit har Mohs-hårdhet 7,5 och specifik vikt 6,43. Mineralet kan också innehålla osmium, rodium, iridium och järn som substituerar rutenium.
Förekomst
Laurit upptäcktes 1866 på Borneo och i Malaysia och gavs namn av den amerikanske kemisten Charles A. Joy efter hans hustru Laurie. Det förekommer sällsynt även på många andra platser i världen.
Mineralet förekommer i ultramafiska[2] magmatiska kumulativa fyndigheter och i sedimentära avlagringar som härrör från dem. Det förekommer tillsammans med cooperit, braggit, sperrylit, andra mineral av platinagruppens element samt kromit.
Källor
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version.
- Bra Böckers lexikon, 1977