Mayall II
Mayall II | |
---|---|
![]() | |
Klotformiga stjärnhopen Mayall II, färgbild monterad av separata bilder tagna i synliga och nära infraröda våglängder i juli 1994 av Hubbleteleskopet. Foto: Michael Rich, Kenneth Mighell och James D. Neill (Columbia University) och Wendy Freedman (Carnegie Observatories) och NASA. | |
Observationsdata | |
Stjärnbild | Andromeda |
Rektascension | 32t 46m 51s[1] |
Deklination | +39° 34′ 39,7″[1] |
Avstånd | 2,52 ± 0,14 (770 ± 40 kpc) miljoner ljusår |
Skenbar magnitud | +13,81[1] |
Fysiska egenskaper | |
Massa | 1 × 107[2] solmassor |
Uppskattad ålder | ca 12[2] miljarder år |
Upptäckt | |
Upptäcktsår | 1953 |
Upptäckare | Nicholas Mayall |
Andra beteckningar | |
NGC-224-G1, SKHB 1, GSC 2788:2139, SKHB 1, HBK 0-1, M31GC J003247 +393440[1] | |
Se också: Klotformiga stjärhopar, Lista över klotformiga stjärhopar |
Mayall II, även känd som Andromedas stjärnhop, är en klotformig stjärnhop i Andromedagalaxen i stjärnbilden Andromeda. Den befinner sig på ett avstånd av 130 000 ljusår från Andromedagalaxens galaktiska kärna och är den ljusaste[3] (av absolut magnitud) klotformiga hopen i lokalgruppen och har en skenbar magnitud av 13,81 i V-bandet. Mayall II anses ha dubbelt så stor massa som Omega Centauri, och kan innehålla ett centralt, medelstort (2×104 solmassor) svart hål.[3] Hopen upptäcktes 1953, som en tänkbar klotformig stjärnhop, av den amerikanske astronomen Nicholas Mayall och Olin J. Eggen med hjälp av bild från Mount Palomars 48-tums Schmidtteleskop exponerad 1948.[3]
Egenskaper
På grund av den spridda fördelningen av metallicitet, som tyder på närvaro av flera stjärngenerationer och en stor stjärnbildande period, hävdar många att Mayall II inte är en riktig klotformig stjärnhop, utan är den faktiskt galaktiska kärnan som återstår av en dvärggalax som absorberats av Andromeda.[3][4]
Namnets historik
- Mayall II givet av Nicholas U. Mayall, som, tillsammans med Olin J. Eggen, upptäckte den 1953.
- SKHB 1 givet av Wallace L. W. Sargent, Charles T. Kowal, F. D. A. Hartwick och Sidney van den Bergh. De gav den 1977 också benämningen G1.
- HBK 0-1 givet av John Huchra, J. P. Brodie och S. M. Kent 1991.
Se även
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Mayall II, 5 augusti 2021.
Noter
- ^ [a b c d] "NAME Mayall II". SIMBAD. Centre de données astronomiques de Strasbourg. Hämtad 2009-09-13.
- ^ [a b] Ma, Jun; de Grijs, Richard; Fan, Zhou; Rey, Soo-Chang; Wu, Zhen-Yu; Zhou, Xu; Wu, Jiang-Hua; Jiang, Zhao-Ji; et al. (June 2009). ”RESEARCH PAPER: Old stellar population synthesis: new age and mass estimates for Mayall II = G1”. Research in Astronomy and Astrophysics 9 (6): sid. 641–652. doi:10.1088/1674-4527/9/6/003. Bibcode: 2009RAA.....9..641M.
- ^ [a b c d] Ma, J.; de Grijs, R.; Chen, D.; van den Bergh, S.; Fan, Z.; Wu, Z.; Wu, H.; Zhou, X.; Wu, J.; Jiang, Z.; Chen, J. (April 2007). "Structural parameters of Mayall II = G1 in M31". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 376 (4): 1621–1629. arXiv:astro-ph/0702012. Bibcode:2007MNRAS.376.1621M. doi:10.1111/j.1365-2966.2007.11573.x. S2CID 3591548.
- ^ Meylan, G.; Sarajedini, A.; Jablonka, P.; Djorgovski, S. G.; Bridges, T.; Rich, R. M. (August 2001). ”Mayall II=G1 in M31: Giant Globular Cluster or Core of a Dwarf Elliptical Galaxy?”. The Astronomical Journal 122 (2): sid. 830–841. doi:10.1086/321166. Bibcode: 2001AJ....122..830M.
Externa länkar
- Astrophysical Journal, Vol. 370, p. 495–504
- Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 65, No. 382, p. 24–29
- Astronomical Journal, vol. 82, p. 947–953
- NightSkyInfo.com: Mayall II