Paula Lehtomäki
Paula Lehtomäki | |
![]() | |
Född | 29 november 1972[1] (51 år) Kuhmo, Finland |
---|---|
Medborgare i | Finland |
Utbildad vid | Åbo universitet ![]() |
Sysselsättning | Politiker[2] |
Befattning | |
Ledamot av Finlands riksdag Finlands 36:e riksdag, Nylands valkrets Finlands miljöminister Regeringen Vanhanen II (2007–2007) Finlands miljöminister Regeringen Vanhanen II (2008–2010) Finlands miljöminister Regeringen Kiviniemi (2010–2011) Ledamot av Finlands riksdag Finlands 37:e riksdag, Helsingfors valkrets (2017–2017) Nordiska ministerrådets generalsekreterare (2019–) | |
Politiskt parti | |
Centern i Finland | |
Utmärkelser | |
Kommendörstecknet av Finlands Vita Ros’ orden (2005)[3] Militärens förtjänstmedalj (2007)[4] Kommendör med stjärna av Norska förtjänstorden (2016)[5] Ryska vänskapsorden (2017)[6] | |
Redigera Wikidata |
Paula Lehtomäki, född den 29 november 1972 i Kuhmo, Finland, är en finländsk centerpartistisk politiker.
Hon började sin politiska karriär 1996, när hon valdes till kommunfullmäktige i Kuhmo. Hon valdes till ledamot av Finlands riksdag 1999 och valdes om 2003, 2007 och 2011. År 2002 valdes hon till vice ordförande för Centern. I april 2003 blev hon utrikeshandels- och utvecklingsminister i Anneli Jäätteenmäkis regering (som avgick efter några månader) och hon fortsatte att vara utvecklingsminister i Matti Vanhanens första regering, där hon blev den yngsta medlemmen. Hon var också miljöminister i hans andra regering och i Mari Kiviniemis regering.
Bland de personer som var tänkbara efterträdare till Matti Vanhanen som partiordförande var hon favorit i början av januari 2010, men hon meddelade i mitten av januari att hon inte ställde upp.[7] Hon var statssekreterare vid Statsrådets kansli i Finland under Juha Sipiläs regeringstid.
Paula Lehtomäki var 2019–2022 Nordiska ministerrådets generalsekreterare, som första kvinna och första person under 50 år på den posten.[8]
Hon är gift och har två barn.
Utmärkelser
Kommendörstecknet av Finlands Vita Ros’ orden, 6 december 2005[3]
Militärens förtjänstmedalj, 4 juni 2007[4]
Kommendör med stjärna av Norska förtjänstorden, 2016[5]
Ryska vänskapsorden, 9 oktober 2017[6]
[Redigera Wikidata]
Referenser
- ^ Česko-Slovenská filmová databáze, 2001, Paula Lehtomäki.[källa från Wikidata]
- ^ Riksdagsledamöterna, Finlands riksdag, 581, läst: 3 april 2022.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] ANNETUT KUNNIAMERKIT 1990-2021 - Ritarikunnat (på finska), läs online, läst: 30 maj 2024.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Maimanan partion toiselle jäsenelle sotilasansiomitali (på finska), 3 juni 2007, läs online, läst: 30 maj 2024.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.kongehuset.no .[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.is.fi , läst: 8 september 2021.[källa från Wikidata]
- ^ ”Lehtomäki ställer inte upp” www.hbl.fi Hufvudstadsbladet den 16 januari 2010.
- ^ http://www.arbeidslivinorden.org/artikler/portrett/portrett-2019/article.2019-05-23.7736021623
Externa länkar
- Paula Lehtomäkis hemsida
- Paula Lehtomäki / Centerns riksdagsgrupp – Riksdagens webbplats
Företrädare: Jari Vilén | Finlands utrikeshandels- och utvecklingsminister 2003–2005 | Efterträdare: Mari Kiviniemi |
Företrädare: Mari Kiviniemi | Finlands utrikeshandels- och utvecklingsminister 2006–2007 | Efterträdare: Paavo Väyrynen |
Företrädare: Stefan Wallin | Finlands miljöminister 2007 | Efterträdare: Kimmo Tiilikainen |
Företrädare: Kimmo Tiilikainen | Finlands miljöminister 2008-2011 | Efterträdare: Ville Niinistö |