Raymond Leo Burke
Raymond Leo Burke | |
![]() Ärkebiskop Raymond Leo Burke år 2008. | |
![]() | |
Kardinal i Katolska kyrkan | |
---|---|
Född | 30 juni 1948 (76 år) Richland Center, Wisconsin, USA |
Biskopsstol | Biskop av La Crosse (1995–2003) Ärkebiskop av Saint Louis (2003–2008) |
Kardinalstitel | Kardinaldiakon, sedermera kardinalpräst, av Sant'Agata dei Goti |
Upphöjd | 20 november 2010 |
Valspråk | Secundum Cor tuum |
Se även: Kardinal ⋅ Titulus ⋅ Konsistorium |
Raymond Leo Burke, född 30 juni 1948 i Richland Center i Wisconsin, är en amerikansk kardinal. Han biskopsvigdes 1995 och utsågs till kardinaldiakon den 20 november 2010 med Sant'Agata dei Goti som titeldiakonia.[1]
Biografi
Raymond Leo Burke är son till Thomas och Marie Burke. Han studerade vid Catholic University of America, där han avlade kandidatexamen år 1970 och masterexamen år 1971; bägge examina i filosofi. Burke prästvigdes av påve Paulus VI i Peterskyrkan den 29 juni 1975. Senare studerade han vid Gregoriana och blev där doktor i kanonisk rätt år 1984.
I december 1994 utnämndes Burke till biskop av La Crosse och biskopsvigdes den 6 januari året därpå av påve Johannes Paulus II i Peterskyrkan. Påven assisterades vid detta tillfälle av Giovanni Battista Re och Jorge María Mejía. Den 26 januari 2004 installerades Burke som ärkebiskop av Saint Louis.
Den 20 november 2010 upphöjde påve Benedikt XVI Burke till kardinaldiakon med Sant'Agata dei Goti som titeldiakonia. Burke deltog i konklaven 2013, vilken valde Franciskus till ny påve.
Åren 2008–2014 var Burke prefekt för Apostoliska överdomstolen, vilken är Romersk-katolska kyrkans högsta domstol. I november 2014 blev han utsedd till beskyddare av Malteserorden.[1][2]
Tillsammans med kardinalerna Carlo Caffarra, Walter Brandmüller och Joachim Meisner inlade Burke i november 2016 dubia till påve Franciskus och bad denne att klargöra vissa skrivningar i den apostoliska uppmaningen Amoris laetitia.[3]
Den 10 juni 2019 publicerade kardinal Burke tillsammans med kardinal Jānis Pujats och de kazakiska biskoparna Tomasz Peta, Jan Paweł Lenga och Athanasius Schneider dokumentet Declaration of Truths ("Sanningsförklaring"), innehållande fyrtio punkter som lägger ut och förklarar den katolska tron och läran. Dokumentet hade föranletts av "den universella läromässiga förvirringen och desorienteringen", vilken undertecknarna anser råda inom Romersk-katolska kyrkan. Undertecknarna vänder sig särskilt mot påve Franciskus deklaration Mänskligt broderskap (publicerad den 4 februari 2019), vilken bland annat hävdar att mångfalden av religioner är Guds vilja. De två kardinalerna och de tre biskoparna menar att den religion som föddes ur tron på Jesus Kristus är den enda religion som har skapats av Guds direkta vilja.[4][5][6]
Bilder
- Kardinal Burkes diakonia och titelkyrka
- Sant'Agata dei Goti.
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Raymond Leo Burke, 23 februari 2014.
Noter
- ^ [a b] ”BURKE, Raymond Leo” (på engelska). The Cardinals of the Holy Roman Church. Salvador Miranda. Arkiverad från originalet den 2 november 2016. https://archive.is/20161102152538/http://www2.fiu.edu/~mirandas/bios2010.htm%23Burke. Läst 2 november 2016.
- ^ Card Burke new Patron of Sovereign Military Order of Malta, Radio Vaticana
- ^ Pentin, Edward (14 november 2017). ”Cardinal Burke Addresses the ‘Dubia’ One Year After Their Publication” (på engelska). National Catholic Register. EWTN. Arkiverad från originalet den 2 maj 2018. https://archive.today/20180502211415/http://www.ncregister.com/blog/edward-pentin/cardinal-burke-addresses-the-dubia-one-year-after-their-publication. Läst 2 maj 2018.
- ^ ”Declaration of the truths relating to some of the most common errors in the life of the Church of our time” (på engelska) (
PDF). One Peter Five. 31 maj 2019. Arkiverad från originalet den 1 augusti 2021. https://archive.today/20210801012005/https://onepeterfive.com/wp-content/uploads/2019/06/Declaration_Truths_Errors_final_version_clean.pdf. Läst 1 augusti 2021.
- ^ ”Explanatory note to the “Declaration of the truths relating to some of the most common errors in the life of the Church of our time”” (på engelska) (
PDF). One Peter Five. 31 maj 2019. Arkiverad från originalet den 1 augusti 2021. https://archive.today/20210801012117/https://onepeterfive.com/wp-content/uploads/2019/06/Declaration_of_Truths_Explanatory_Note_final_version_clean.pdf. Läst 1 augusti 2021.
- ^ Pentin, Edward (10 juni 2019). ”New ‘Declaration of Truths’ Affirms Key Church Teachings” (på engelska). National Catholic Register. EWTN News, Inc. Arkiverad från originalet den 1 augusti 2021. https://archive.today/20210801012149/https://www.ncregister.com/news/new-declaration-of-truths-affirms-key-church-teachings. Läst 1 augusti 2021.
Webbkällor
- ”BURKE, Raymond Leo (1948–” (på engelska). The Cardinals of the Holy Roman Church. Salvador Miranda. Arkiverad från originalet den 8 januari 2019. https://www.webcitation.org/75GbzJaHw?url=http://webdept.fiu.edu/~mirandas/bios2010.htm#Burke. Läst 8 januari 2019.
- ”Raymond Leo Cardinal Burke” (på engelska). Catholic Hierarchy. Arkiverad från originalet den 8 januari 2019. https://www.webcitation.org/75GdWeAlX?url=http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bburke.html. Läst 8 januari 2019.
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Raymond Leo Burke.
Bilder & mediaWikiquote har citat av eller om Raymond Leo Burke.
Citat- Officiell webbplats
Katolska kyrkotitlar | ||
---|---|---|
Företräddes av John Joseph Paul | ![]() Biskop av La Crosse 1995–2003 | Efterträddes av Jerome Listecki |
Företräddes av Justin Francis Rigali | ![]() Ärkebiskop av Saint Louis 2003–2008 | Efterträddes av Robert James Carlson |
Företräddes av Agostino Vallini | Prefekt för Högsta domstolen för den apostoliska signaturen 2008–2014 | Efterträddes av Dominique Mamberti |
Företräddes av Tomáš Špidlík | Kardinaldiakon och kardinalpräst av Sant'Agata dei Goti Kardinaldiakon (2010–2021) Kardinalpräst pro hac vice (3 maj 2021) 2010– | Efterträddes av Innehar fortfarande posten |
Företräddes av Paolo Sardi | Beskyddare av Malteserorden 2014–2023 | Efterträddes av Gianfranco Ghirlanda |