Катастрофа DC-10 під Парижем
Катастрофа DC-10 під Парижем | |
---|---|
![]() Комп'ютерна реконструкція катастрофи | |
Загальні відомості | |
Дата | 3 березня 1974 |
Час | 12:41 UTC |
Характер | Вибухова декомпресія |
Причина | Технічні несправності |
Місце | ліс Ерменонвіль, Фонтен-Шаалі, Уаза, за 37 км від аеропорту «Орлі», Париж |
Країна | ![]() |
Координати | 49°08′44″ пн. ш. 2°38′04″ сх. д. / 49.14556° пн. ш. 2.63444° сх. д. / 49.14556; 2.63444 |
Повітряне судно | |
Авіакомпанія | Turkish Airlines |
Модель | McDonnell Douglas DC-10 |
Бортовий номер | TC-JAV |
Серійний номер | 029 |
Заводський номер | 46704 |
Дата випуску | 15 лютого 1972 |
Рейс | TK 981 |
Пункт вильоту | Єшилькей, Стамбул, ![]() |
Рейсова зупинка | Орлі, Париж, ![]() |
Пункт призначення | Хітроу, Лондон, ![]() |
Екіпаж | 12 |
Пасажири | 334 |
Вижило | 0 |
Поранено | 0 |
Загинуло | 346 (всі) |
![]() Місце катастрофи рейсу 981 | |
![]() Літак, який зазнав катастрофи, за 10 місяців до події. | |
Місце катастрофи на карті | |
![]() ![]() | |
![]() | |
![]() |
Катастрофа DC-10 під Парижем (також відома як Авіакатастрофа в Ерменонвіллі) — велика авіаційна катастрофа, що відбулася в неділю 3 березня 1974 року поблизу Парижа. Авіалайнер McDonnell Douglas DC-10-10 авіакомпанії «Turkish Airlines» виконував пасажирський рейс TK 981 за маршрутом Стамбул — Париж — Лондон, а на його борту перебували 12 членів екіпажу і 334 пасажири. За 6 хвилин після вильоту з Парижа на висоті 3500 метрів несподівано відкрилася одна з дверцят вантажного відсіку, що створило вибухову декомпресію, в результаті якої зруйнувалися системи управління. Лайнер перейшов в пікірування і за 1,5 хвилини на великій швидкості впав у лісі Ерменонвіль на північний схід від Парижа, при цьому був повністю зруйнований. Всі 346 осіб, які перебували на його борту загинули.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/St%C3%A8le_du_crash_a%C3%A9rien_de_1974_%28parcelle_144%29.jpg/250px-St%C3%A8le_du_crash_a%C3%A9rien_de_1974_%28parcelle_144%29.jpg)
Це перша і найбільша катастрофа за участю DC-10. На момент події (на 1974 рік) була найбільшою авіаційною катастрофою в світі, на сьогодні (на 2020 рік) — четверта. Залишається найбільшою катастрофою одного літака, в якій ніхто не вижив.
В ході розслідування було встановлено, що причиною катастрофи стала недосконалість запірного механізму дверцят вантажного відсіку, які і відкрилися на великій висоті через різницю тисків.
В історії літака DC-10 це був вже другий аналогічний випадок після події двома роками раніше. В ході розслідування першого випадку слідча комісія зробила ряд рекомендацій по зміні конструкції літака з метою запобігти подібні події. Однак катастрофа під Парижем показала, що жодна з даних рекомендацій не була виконана.[1]
Рейс
Літак
McDonnell Douglas DC-10-10 (реєстраційний номер TC-JAV, заводський 46704, серійний 029) випущений на заводі компанії «McDonnell Douglas» в Лонг-Біч (Каліфорнія, США) і свій перший політ здійснив 15 лютого 1972 року. Був 29-м літаком серії DC-10. Початковий бортовий номер літака був N1337U, з чого можна зробити висновок, що початковим замовником була американська авіакомпанія «United Airlines». Однак даній авіакомпанії літак так і не був переданий, а замість цього 10 грудня 1972 року ввійшов до флоту турецької авіакомпанії «Turkish Airlines», у зв'язку з чим був перереєстрований і отримав бортовий номер TC-JAV та ім'я «Ankara».[2] Був оснащений трьома двоконтурними турбореактивними двигунами General Electric CF6-6D, розвивали силу тяги до 18 144 кгс кожен.[2][3]
У трьох салонах літака розташовувалися 345 посадочних місць (12 першого класу і 333 економ-класу), у тому числі 86 місць розташовувалися в передньому салоні, 108 — в середньому, а 151 — в задньому.[4] Остання інспекторська перевірка літака, в ході якої жодних неполадок виявлено не було, проводилася 21 січня 1974 року. На день катастрофи лайнер здійснив 1537 циклів «зліт-посадка» і налітав 2955 годин 52 хвилини, причому з моменту ремонту D — 486 годин 17 хвилин, а з моменту ремонту C — 81 година 34 хвилини.[5][6]
Екіпаж
Літаком керував досвідчений екіпаж, склад якого був таким:
- Командир повітряного судна (КПС) — 44-річний Нежат Беркоз (тур. Nejat Berkoz). Досвідчений пілот, проходив службу у ВПС Туреччини, пропрацював в авіакомпанії «Turkish Airlines» 6 років і 4 місяці (з 14 жовтня 1967 роки). Мав кваліфікацію для управління літаками Fokker F27 і McDonnell Douglas DC-9. На посаді командира McDonnell Douglas DC-10 —- з 8 березня 1973 року. Налітав 7003 години 10 хвилин (1392 години 10 хвилин з них вночі), 438 годин 15 хвилин з них на DC-10.[7]
- Другий пілот — 38-річний Орал Улусман (тур. Oral Ulusman). Досвідчений пілот, проходив службу у ВПС Туреччини (як і КПС), пропрацював в авіакомпанії «Turkish Airlines» 5 років і 11 місяців (з 23 березня 1968 року). Також мав кваліфікацію для управління літаками F-27 і DC-9. На посаді другого пілота DC-10 — з 8 березня 1973 року. Налітав 5589 годин 25 хвилин (1425 годин 10 хвилин з них вночі), 628 годин 5 хвилин з них на DC-10.[8]
- Бортінженер — 37-річний Ерхан Озер (тур. Erhan Ozer). До роботи в «Turkish Airlines» також проходив службу у ВПС Туреччини. На посаді бортінженера DC-10 — з 8 березня 1973 року. Налітав 2113 годин 25 хвилин (350 з них вночі), 775 годин 50 хвилин з них на DC-10.[9]
У салоні літака працювали 8 бортпровідників:
- Хайрі Тезджан (тур. Hayri Tezcan), 30 років — старший бортпровідник. У «Turkish Airlines» з 20 січня 1968 року. Налітав 4916 годин, 569 годин 30 хвилин з них на DC-10.
- Гулай Сонмез (тур. Gulay Sonmez), 21 рік. У «Turkish Airlines» з 18 серпня 1971 року. Налітала 1901 година 30 хвилин, 439 годин 25 хвилин з них на DC-10.
- Нілгун Йілмазер (тур. Nilgun Yilmazer), 23 роки. У «Turkish Airlines» з 11 травня 1972 року. Налітала 1028 годин 55 хвилин, 90 з них на DC-10.
- Сібель Захін (тур. Sibel Zahin), 22 роки. У «Turkish Airlines» з 11 травня 1972 року. Налітала 1262 години 15 хвилин, 494 години 50 хвилин з них на DC-10.
- Семра Хідір (тур. Semra Hidir), 20 років. У «Turkish Airlines» з 2 квітня 1973 року. Налітала 741 годину 45 хвилин, 74 години 50 хвилин з них на DC-10.
- Фатма Барка (тур. Fatma Barka), 25 років. У «Turkish Airlines» з 8 листопада 1971 року. Налітала 1465 годин 50 хвилин, 297 годин 40 хвилин з них на DC-10.
- Рона Алтінай (тур. Rona Altinay), 29 років. У «Turkish Airlines» з 11 січня 1967 року. Налітала 4456 годин, 387 годин 15 хвилин з них на DC-10.
- Айсе Біргіт (тур. Ayse Birgili), 22 роки. У «Turkish Airlines» з 1 вересня 1971 року. Налітала 1723 години 15 хвилин, 139 годин 5 хвилин з них на DC-10.
Також в пасажирському салоні летів 12-й член екіпажу — 45-річний наземний бортінженер Енгін Уджок (тур. Engin Ucok), який відповідав за наземне обслуговування літака на проміжних зупинках (навантаження і розвантаження багажу, заправка авіапалива) та замістив у даному рейсі свого колегу, що залишився в Стамбулі для перепідготовки.[10][11][2]
Пасажири і багаж
Максимальна злітна вага DC-10-10 складає 195 000 кг, а максимальна посадкова — 164 890 кг. Піщ час рейсу максимальна злітна вага була оціненена в 172 600 кг (164 890 + 7710). За первісними даними на борту авіалайнера перебували 306 дорослих пасажирів (249 чоловіків і 57 жінок), 6 дітей (від 2 років) і 1 немовля, тобто всього 313 чоловік, а незабаром був виявлений і первісно не врахований 314-й пасажир. З усіх цих 314 осіб 76 перебували в передньому салоні, 98 — в середньому, а 140 — у задньому. Таким чином, загальна розрахункова вага пасажирів становила 23 170 кг. Також в літак ще в Стамбулі було завантажено 2896 кг багажу, який в чотирьох контейнерах був поміщений в передній вантажний відсік, а в Парижі були додатково завантажені ще 1525 кг, які помістили в центральний вантажний відсік, щоб уникнути зміни центрування літака. Задній вантажний відсік був зарезервований для штучного багажу, не упакованого в контейнери.[12][4][13]
В останню хвилину були внесені зміни і додані ще 20 пасажирів, що призвело до зростання розрахункової ваги на 1480 кг, що однак не зробило помітного впливу на центрування. Таким чином, з 345 місць в пасажирському салоні були зайняті 332.[13][14] Всього, за уточненими даними, на борту рейсу TK 981 перебувало 346 осіб: 334 пасажири (327 дорослих, 6 дітей і 1 немовля) і 12 членів екіпажу.[15]
Громадянство людей на борту[16] | |||
---|---|---|---|
Громадянство | Пасадири | Екіпаж | Всього |
![]() | 2 | 0 | 2 |
![]() | 3 | 0 | 3 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 5 | 0 | 5 |
![]() | 177 | 0 | 177 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 2 | 0 | 2 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 25 | 0 | 25 |
![]() | 44 | 12 | 56 |
![]() | 16 | 0 | 16 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 1 | 0 | 1 |
![]() | 48 | 0 | 48 |
Всього | 334 | 12 | 346 |
Серед пасажирів на борту літака були:
- Джон Купер (англ. John Cooper), британський легкоатлет, дворазовий срібний призер Олімпійських ігор 1964 року.
- Вейн Вілкокс (англ. Wayne Wilcox), аташе з питань культури посольства США в Лондоні. Крім того, на борту перебували його дружина та двоє дітей.
- Гравці аматорської регбійний команди з Англії.
- 48 японських випускників вузів, які подорожували по Європі після закінчення навчання.
Примітки
- ↑ Sabotage Hinted at in Air Crash. Associated Press (англ.). St. Petersburg Independent. 4 березня 1974. Архів оригіналу за 5 березня 2020. Процитовано 23 лютого 2013.
The plane involved in the crash had been built in Long Beach, Calif., and delivered to the Turkish Airlines in December 1972 he said
- ↑ а б в Report, с. 12.
- ↑ Report, с. 13.
- ↑ а б Report, с. 15.
- ↑ THY Turkish Airlines TC-JAV (McDonnell Douglas DC-10 - MSN 46704). Архів оригіналу за 24 жовтня 2020. Процитовано 12 березня 2020.
- ↑ TC-JAV TURKISH AIRLINES MCDONNELL DOUGLAS DC-10. Архів оригіналу за 26 жовтня 2020. Процитовано 12 березня 2020.
- ↑ Report, с. 7.
- ↑ Report, с. 8.
- ↑ Report, с. 9.
- ↑ Report, с. 10.
- ↑ Report, с. 11.
- ↑ Report, с. 14.
- ↑ а б Report, с. 16.
- ↑ Report, с. 17.
- ↑ Report, с. 6.
- ↑ Passenger manifest TC-JAV THY981 (фр.). Path to Ermenonville, Paris. 4 червня 2008. Архів оригіналу за 22 березня 2013. Процитовано 23 лютого 2013.