Озирнись у гніві (фільм, 1959)
Ця стаття може містити помилки перекладу з іншої мови. Будь ласка, допоможіть поліпшити переклад, перевіривши його якість, і погодивши вміст зі стилістичними правилами Вікіпедії. Оригінал не зазначено. Будь ласка, укажіть його. |
Озирнись у гніві![]() | |
---|---|
англ. Look Back in Anger | |
![]() | |
Жанр | соціальна драма |
Режисер | Тоні Річардсон[1][2] |
Продюсер | Гаррі Зальцман |
Сценарист | Джон Осборн (п'єса) Ніл Найджел |
У головних ролях | Річард Бертон[2], Клер Блум, Mary Ured, Едіт Еванс, Gary Raymondd і Дональд Плісенс |
Оператор | Морріс Освальд |
Композитор | Кріс Барбер |
Дистриб'ютор | Warner Brothers і Netflix |
Тривалість | 99 хв. |
Мова | англійська |
Країна | ![]() |
Рік | 1959 |
Кошторис | 250 тис. £ |
IMDb | ID 0051879 |
«Озирнись у гніві» ( англ. «Look Back in Anger») — британський фільм режисера Тоні Річардсона, знятий за мотивами однойменної п'єси Джона Осборна. Вийшов у прокат на екрани у 1959 році.
Сюжет
Джиммі Портер — 25-річний чоловік з університетською освітою. У силу життєвих обставин він заробляє на життя дрібною торгівлею на ринку. Разом із своєю дружиною Елісон і другом Кліффом Льюїсом він знімає дві невеликі кімнати на мансанрдному поверсі в будинку провінційного містечка Середньої Англії[3]. Незадоволений побутом і своїм положенням, Джиммі зганяє злість на дружині. Елісон вагітна, але сказати про це чоловікові вона не наважується. Жінку намагається підтримати її подруга — Гелена Чарльз.
Одного разу Елісон не витримує чергових моральних знущань і їде до своїх батьків. Гелена, яка раніше терпіла від Портера багаторазові приниження, зненацька виявляє до нього романтичні почуття і легко погоджується на інтимну близькість. Упродовж декількох місяців їхні відносини мають рівний характер. У містечко ненадовго повертається Елісон і, зустрівши Гелену, повідомляє, що втратила дитину. Джиммі наважується на зустріч із дружиною тільки на вокзалі перед її від'їздом. Фінальна сцена залишає надію на примирення двох людей.
У ролях
- Річард Бертон — Джиммі Портер
- Мері Юр — Елісон Портер
- Клер Блум — Гелена Чарльз
- Гарі Раймонд — Кліфф Льюїс
- Едіт Еванс — міс (Ма) Таннер
- Дональд Плезенс — торговий інспектор
Художні особливості
Разом з фільмом «Шлях нагору» картина стала першою в зародженні культури Сполученого королівства напрямку Британська нова хвиля[4]. Так званий «соціальний реалізм», «драматургія побутового життя» віддавали перевагу соціальному протесту як такому, що часто був на шкоду розвитку дій. Автори картини через свого героя (або антигероя) викривають вищі класи, державу, церкву в лицемірстві.[5]
Очевидно, що дійсне джерело гніву Портера не жінка, а суспільно-політична система, яка ніколи не допустить його розвитку як особистості та максимального потенціалу, тому персонаж Бертона не хоче навіть спробувати себе в цьому напрямку. Елісон і її батьки у цій ситуації є для Джиммі лише втіленням класового противника, особливо підкреслене під час її зустрічі з татом — полковником, класичним образом офіцера постколоніальної, «старої» Англії.[6]
Нагороди
- 1959 рік — Національна рада кінокритиків США включила фільм у п'ятірку найкращих іноземних кінострічок року.
- 1960 рік — номінація на премію «Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль у драмі (Річард Бертон).
- 1960 рік — чотири номінації на премію BAFTA: кращий фільм, кращий британський фільм, краща чоловіча роль (Річард Бертон), найкращий сценарій для британського фільму (Найджел Ніл).
Критика
Фільм не отримав позитивних відгуків критиків. На думку редактора журналу «Ozus’s World Movie Reviews» Дениса Шварца, це пов'язано з тим, що Бертон відверто старий для ролі Джиммі Портера (невідповідність 35-літнього актора 25-літньому персонажу відзначають багато джерел).[7]
Примітки
- ↑ http://www.imdb.com/title/tt0051879/
- ↑ а б http://www.filmaffinity.com/en/film848447.html
- ↑ Зйомки проходили в Дербі.
- ↑ Косенкова К. Путь наверх: генезис британской «новой волны» (рос.). Синематека. Архів оригіналу за 10 квітня 2013. Процитовано 2 квітня 2013.
- ↑ Look Back in Anger (англ.). britmovie.co.uk/. Архів оригіналу за 21 квітня 2013. Процитовано 10 квітня 2013.
- ↑ Loukas Tsouknidas (06.04.2009). Discover the Intimacy of Class Warfare in ‘Look Back in Anger’ (англ.). Reject Media. Архів оригіналу за 21 квітня 2013. Процитовано 10 квітня 2013.
- ↑ Look Back in Anger (англ.). Time Out. Архів оригіналу за 21 квітня 2013. Процитовано 10 квітня 2013.