РД-864
РД-864 | |
Країна походження | СРСР |
Дата | 1976—1978 |
Перший політ | 31 жовтня 1977 |
Проєктувальник | Конструкторське бюро «Південне» |
Виробник | ПО «Південмаш» |
Призначення | Верхній етап |
Пов'язані РН | Р-36МУТТХ та «Дніпро» |
Наступник | РД-869 |
Статус | Використовується |
Конфігурація | |
---|---|
Кількість камер | 4 |
Відношення площі сопла | ±55° |
Продуктивність | |
Тяга у вакуумі | 20,2 кН |
Тяга на рівні моря | 8,45 кН |
Відношення тяга-до-маси | 4,1 МПа |
Тиск камери | 1,7 МПа |
Питомий імпульс у вакуумі | 309 cек |
Питомий імпульс на рівні_моря | 298 cек |
Тривалість роботи | до 600 cек |
Кількість вмикань | 25 |
Розміри | |
Довжина | 4020 мм |
Діаметр | 1420 мм |
Суха маса | 199 кг |
Посилання | |
[1][2][3][4][5][6][7][8][9] | |
Використовується | Р-36МУТТХ та Дніпро третій ступінь |
РД-869 | |
Країна походження | СРСР |
Дата | 1983—1985 |
Перший політ | Березень 1986 |
Проєктувальник | Конструкторське бюро «Південне» |
Виробник | ПО «Південмаш» |
Призначення | Верхній етап |
Пов'язані РН | Р-36М2 |
Попередник | РД-864 |
Статус | Використовується |
Конфігурація | |
---|---|
Кількість камер | 4 |
Відношення площі сопла | ±55° |
Продуктивність | |
Тяга у вакуумі | 20,47 кН |
Тяга на рівні моря | 8,58 кН |
Відношення тяга-до-маси | 4,1 МПа |
Тиск камери | 1,7 МПа |
Питомий імпульс у вакуумі | 313 cек |
Питомий імпульс на рівні_моря | 302,3 cек |
Тривалість роботи | до 700 cек |
Кількість вмикань | 50 |
Розміри | |
Довжина | 4020 мм |
Діаметр | 1420 мм |
Суха маса | 196 кг |
Посилання | |
[1][5][6][10] | |
Використовується | Р-36М2 третій етап |
РД-864 (ГРАУ: 15Д177) — радянський рідинний ракетний двигун, що спалює НДМГ і чотириокис азоту в циклі згоряння газогенератора[1]. Він має чотири камери згоряння, які забезпечують керування вектором тяги шляхом повороту кожного сопла на одній осі ±55°. Використовується на третьому ступені Р-36М УТТХ (ГРАУ: 15А18) і Дніпро[5]. Для Р-36М2 (ГРАУ: 15А18М) була розроблена вдосконалена версія РД-869 (ГРАУ: 15Д300)[1][6][10][11].
Історія
Коли радянські військові розробили вдосконалену версію МБР Р-36М, ОКБ-586 Янгеля розробило новий двигун для третього ступеня РД-864. Розроблений між 1976 і 1978 роками, він здійснив перший політ 31 жовтня 1977 року. Відповідно до СНО-1 і СНО-II близько 150 Р-36М і Р-36М УТТХ були виведені з експлуатації та повинні бути знищені до 2007 року[1][4]. Тому шукали цивільне застосування і в 1990-х роках КБ «Південне» (конструктор Р-36М) успішно розробило ракету-носій «Дніпро»[3]. Вона здійснила перший політ 21 квітня 1999 року і станом на червень 2016 року все ще працює[12]. Таким чином, якщо виробництво РД-864 давно закінчено, двигун працює і досі[12][13].
РД-869 був вдосконаленою версією найпотужнішої радянської МБР Р-36М2 (15А18М). У порівнянні з РД-864 він був більш ефективний, покращені можливість перезапуску та відновлення[1][10]. Станом на січень 2016 року все ще є 46 оперативних Р-36М2 (РС-20В, СС-18), тому РД-869 все ще перебуває на озброєнні, хоч він і знятий з виробництва[13].
Версії
Існує дві версії цього двигуна:
- РД-864 (індекс GRAU: 15D177): уперше розроблений як двигун третьої ступені для міжконтинентальної балістичної ракети Р-36М УТТХ (15А18) і, відповідно, для ракети-носія «Дніпро»[1][5].
- РД-869 (індекс GRAU: 15D300): покращена версія РД-864. Він має покращену ефективність, можливість перезапуску та ресурс роботи. Використовується на Р-36М2 (15А18М)[1][6].
Див. також
- Р-36М УТТХ — найпотужніша радянська МБР, для якої були створені двигуни РД-864/869.
- «Дніпро» — українська мала ракета, яка використовує РД-864.
- Південне конструкторське бюро — конструкторське бюро РД-864/869.
- Південмаш — багатопрофільна машинобудівна компанія, яка тісно пов'язана з Південним і виробляє РД-РД-864/869.
Список літератури
- ↑ а б в г д е ж и Двигатели 1944-2000: Аавиационные, Ракетные, Морские, Промышленные [Aviadvigatel 19442-2000: Aviation, rocketry, naval and industry] (PDF) (рос.). с. 341—342. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ Brügge, Norbert. Dnepr Propulsion. B14643.de. Процитовано 6 серпня 2015.
- ↑ а б Wade, Mark. Dnepr. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 15 жовтня 2002. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ а б Wade, Mark. R-36MU 15A18. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 29 листопада 2010. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ а б в г Wade, Mark. RD-864. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 26 червня 2002. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ а б в г Wade, Mark. RD-869. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 6 травня 2002. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ Pillet, Nicolas. Le troisième étage de Dniepr [The Dnepr third stage] (фр.). Kosmonavtika.com. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ Dnepr. Yuzhnoye. Архів оригіналу за 28 жовтня 2014.
- ↑ Dnepr Launch Vehicle. Yuzhmash. Архів оригіналу за 15 грудня 2012.
- ↑ а б в Wade, Mark. R-36M2 15A18M. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 10 вересня 2010. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ Pal'kov, V. A.; Timchenko, A. Ju.; Stecenko, A. Ja. (2014). Tkachenko, V. D. (ред.). Шестьдесят лет в ракетостроении и космонавтике. 1954-2014 [Sixty years in rocketry and astronautics. 1954-2014] (рос.). Yuzhnoye SDO. с. 183—185. ISBN 978-966-348-349-8.
- ↑ а б Krebs, Gunter Dirk (13 червня 2016). Dnepr. Gunter's Space Page. Процитовано 7 липня 2016.
- ↑ а б Strategic Rocket Forces. January 2016. Процитовано 7 липня 2016.
Посилання
- Південне Конструкторське бюро Англомовна домашня сторінка Архівовано