100 мм танкова гармата Д-10
52-ПТ-412 (Д-10) | |
---|---|
![]() Д-10С у САУ СУ-100 | |
Тип | танкова гармата |
Походження | СРСР |
Історія використання | |
На озброєнні | з 1944 |
Оператори | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Війни | Радянсько-німецька війна Арабо-ізраїльські війни |
Історія виробництва | |
Розробник | ДКБ-9 |
Розроблено | 1944 |
Виробник | Завод №9 Завод № 172 |
Виготовлення | з 1944 |
Варіанти | Д-10С, Д-10Т, Д-10ТГ, Д-10Т2С |
Характеристики | |
Вага | 1,438 т |
Довжина | 5,608 м |
Калібр | 100 мм |
Підвищення | -5…+18 |
Дульна швидкість | ОФС: 600…900 м/с БПС: 895 м/с |
Дальність вогню | |
Ефективна | 6000 м |
Максимальна | до 15000 м |
Система живлення | ручне |
![]() |
Д-10 — радянська нарізна танкова гармата, створена в період Другої світової війни.
Була створена в 1944 році, спершу її встановлювали на серійну самохідну артилерійську установку СУ-100 і низку дослідних зразків танків і САУ. Після війни встановлювали на танк Т-54/55 та низку його варіантів, а також в різних інших машинах щонайменше до 1978 року, що зробило її однією з наймасовіших танкових гармат в історії.
Модифікації
- ЗИФ-25 — казематна гармата 52—ПК—412
- Д-10С — протитанкова гармата 52—ПС—412, призначена для установки в САУ СУ-100 та СУ—101
- Д-10СУ — танкова гармата 52—ПС—412У, відрізняється від базового варіанту наявністю механізму врівноваження
- Д-10Т — танкова гармата 52—ПТ—412, призначена для установки в танк Т-54
- Д-10Т2 — танкова гармата 52—ПТ—412—2, оснащена механізмом врівноваження, призначена для установки в танк Т-54
- Д-10ТГ — танкова гармата 52—ПТ—412С, оснащена ежектором і одноплощинним стабілізатором озброєння, призначена для установки в танк Т—54А
- Д-10Т2С — танкова гармата 52—ПТ—412Д, оснащена ежектором і двоплощинним стабілізатором озброєння, призначена для установки в танки Т—54Б та Т-55
- Д-33 — танкова гармата 2А48 и 2А48—1, полегшена на 600 кг, призначена для установки в Объект 685 та Объект 934
- Д-10Т2С — танкова гармата 52—ПТ—412Д, оснащена ежектором і двоплощинним стабілізатором озброєння, призначена для установки в танки Т—54Б та Т-55
- Д-10ТГ — танкова гармата 52—ПТ—412С, оснащена ежектором і одноплощинним стабілізатором озброєння, призначена для установки в танк Т—54А
- Д-50/Д-10 — протитанкова гармата, призначена для установки в СПТГ СУ-100П
- М-63 — модифікація, призначена для установки в СПТГ СУ-100М
- Type 59 — китайська копія гармати Д—10Т для установки в танк Тип 59
- Д-10Т2 — танкова гармата 52—ПТ—412—2, оснащена механізмом врівноваження, призначена для установки в танк Т-54
Опис конструкції
Тактико-Технічна Характеристика
Параметр | Значення |
---|---|
Калібр, мм | 100 |
Довжина ствола, клб. | 53.5 |
Вага частини, що хитається, кг | 2257 |
Вага частин, що відкочуються, кг | 1538 |
Довжина звичайного відкочування, мм | 550 |
Довжина максимального відкочування, мм | 650 |
Заряджання | унітарне |
Балістика | 100-мм морська гармата |
Швидкострільність за хв. | 5-6 |
Машини, озброєні Д—10
Оцінка проекту
До кінця Другої світової війни 100 мм гармата Д—10С, яка встановлювалася на самохідних установках СУ—100 проявила себе як виключно потужна і ефективна зброя. Самохідна установка СУ—100 була здатна ефективно боротися майже з будь-якими типами наявних на той час серійних танків і самохідних установок. Її точність так само заслуговує на найвищу оцінку.
Після війни ця гармата в варіанті Д—10Т, Д—10ТГ і Д—10Т2С встановлювалося на середні танки серії Т—54 і Т—55 та деякий час зберігала перевагу над більшістю зарубіжних танкових гармат, поступаючись тільки англійської Ordnance QF 20 pounder. Після створення в Англії ще більш потужної 105 мм танкової гармати високої балістики L7 і організації її виробництва в інших країнах (в США цій гарматі привласнили індекс М68) радянські танки втратили свою перевагу у вогневій потужності, але продовжували становити серйозну небезпеку для танків ймовірного противника. Спроби радянського ВПК посилити вогневу міць вітчизняних танків призвели до створення 100 мм нарізної гармати Д-54ТС і 115 мм гладкоствольної гармати У-5ТС «Молот», а також нового танка Т-62.
Середні танки Т—54 і Т—55 випущені у величезній кількості продовжували (і продовжують) залишатися на озброєнні багатьох країн, але їх вогнева міць вже не відповідала вимогам часу. Після появи в 70—80—х роках 20—го століття на озброєнні розвинених країн основних бойових танків другого і третього післявоєнного покоління: Т-64, Т-72, Т-80, М1 «Абрамс», «Леопард 2», що володіють потужним комбінованим бронюванням, зробило 100 мм гармату серії Д—10Т малоефективною проти цих машин. Модернізація танків Т—55 проведена в 80—х роках підвищила можливості цієї гармати по боротьбі з сильно-броньованими цілями завдяки установці комплексу керованого озброєння 9К116 «Бастіон» та введенню в боєкомплект керованих ракет.
Танки Т—54 і Т—55, оснащені 100 мм гарматами серії Д—10Т, з 1990—х років і по сьогоднішній день все ще застосовуються в бойових діях, але, тим не менш, є вже безнадійно застарілими.
Література
- М. В. Павлов, И. В. Павлов. Отечественные бронированные машины 1945—1965 гг. // Техника и вооружение: вчера, сегодня, завтра. — Москва : Техинформ, 2008. — № 9. — С. 46.
- 100-мм танковые пушки Д10-Т, Д10-ТГ, Д10-Т2С. Руководство службы. — Военное издательство Министерства обороны СССР, 1971. — 288 с.
- п
- о
- р
![Україна](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Flag_of_Ukraine.svg/20px-Flag_of_Ukraine.svg.png)
- 2Б11
- 2Б9 «Васильок»
- 2Б14 «Піднос»
- 2С12 «Сани»
- КБА-118
- М60-16 «Камертон»
- КБА-48М
- УПІК-82
- М120-15 «Молот»
- МП-120
- Барс-8ММК
- БТР-3М2[1]
- LMP-2017[2]
- M60CMA[2]
- M224[2]
- 20N5[2]
- HM 16/HM 19[2]
- vz. 82 PRAM-L[2]
- 120 KRH 40[en]
- 120 KRH 92[2]
- Д-44[3]
- Д-48
- МТ-12
- М-46[2]
- Д-30*
- Д-20
- 2А36 «Гіацинт-Б»
- 2А65 «Мста-Б»
- 2Б16 «Нона-К»[4]
- M101[2]
- OTO Melara Mod 56[2]
- L118[2]
- M777[2]
- FH70[2]
- TRF1[2]
- M114[2]
- 2С1 «Гвоздика»
- 2С3 «Акація»
- 2С5 «Гіацинт-С»
- 2С7 «Піон»
- 2С9 «Нона»
- 2С19 «Мста-С»
- 2С22 «Богдана»
- 2С23 «Нона-СВК»[4]
- PzH 2000[2]
- M109[2]
- M2000 Zuzana[2]
- Dana[2]
- CAESAR[2]
- AHS Krab[2]
- БМ-21 «Град»
- БМ-27 «Ураган»
- БМ-30 «Смерч»
- 9К51М «Торнадо-Г»[4]
- Верба
- Буревій
- Вільха
- RM-70[2]
- TRG-230[2]
- M142 HIMARS[2]
- M270 MLRS[2]
- ТОС-1А «Солнцепьок»[4]
- Сівалка-ВМ8
- С-60[3]
- ЗУ-23-2
- ЗСУ-23-4
- 2С6 «Тунгуска»
- Gepard[2]
- Квітник
- BONUS[2]
- M982 Excalibur[2]
- SMArt 155[2]
- Vulcano[2]
- Точка-У
- ATACMS
![Україна](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Flag_of_Ukraine.svg/10px-Flag_of_Ukraine.svg.png)
* — в ЗСУ та НГУ
- ↑ дослідний зразок, на озброєння не прийнятий.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т у ф х ц ш щ ю я аа аб ав аг ад ае аж аи ак ал ам ан заявлена, або вже поставлена, у рамках термінової військової допомоги у зв'язку з російським вторгненням в Україну 2022 року, можливо інформація корегуватиметься.
- ↑ а б в г станом на 2019 рік знято з озброєння.
- ↑ а б в г трофей захоплений у ЗС РФ, можливо інформація щодо використання в ЗСУ корегуватиметься.
|