Junkers EF 128
Junkers EF 128 | |
---|---|
Junkers Ju 128. Модель![]() Льотні та технічні характеристики зазначено для Ju 390 | |
Призначення: | Винищувач |
На озброєнні у: | ![]() |
Розробник: | Junkers |
Виробник: | Junkers Flugzeug- und Motorenwerke |
Всього збудовано: | 1 |
Екіпаж: | 2 особи |
Максимальна швидкість (МШ): | 990 км/год |
Дальність польоту: | 13,750 км |
Швидкопідйомність: | 22,9 м/с |
Довжина: | 7,05 м |
Висота: | 2,65 м |
Розмах крила: | 8,9 м |
Площа крила: | 17,6 м² |
Шасі: | прибираються |
Споряджений: | 4077 кг |
Двигуни: | 1×Heinkel-Hirth HeS 011 |
Тяга (потужність): | 13 кН |
Гарматне озброєння: | 4×MK 108 |
![]() |
Junkers EF 128 — німецький реактивний літак завершального етапу Другої світової війни.
Історія
На замовлення міністерство авіації, Верховного командування Люфтваффе авіакомпанії почали розробляти реактивні винищувачі з швидкістю до 1000 км/год. Поряд з Messerschmitt P.1110, Focke-Wulf Ta 183, Heinkel P. 1078, Blohm & Voss P 212 був розроблений Junkers EF 128, який виграв конкурс.
Одномісний денний винищувач з реактивним двигуном Heinkel HeS 011[1], 4×30-мм швидкострільними гарматами MK 108 розвивав швидкість до 1000 км/год на висоті 7000 м. На відміну від решти прототипів Junkers запропонував ще варіант двомісного всепогодного винищувача з радаром у носовій частині. У герметичній кабіні пілот і оператор радара сиділи один за одним на сидіннях з пристроєм катапультування.
Конструкція літака являла собою високоплан яйцеподібної у перерізі форми з стріловидним крилом без хвостових органів управління. Рулі напрямку знаходились на задніх кромках крил. Реактивний мотор розміщувався у задній частині фюзеляжу з повітрязабірниками під крилами.
Початок виробництва планувався на середину 1945 року.
Посилання
- Ju EF.128 [Архівовано 25 червня 2019 у Wayback Machine.]
- Junkers EF 128 unflown German WW2 design (англ.)
Примітки
- ↑ Heinkel HeS 011[de]
|
|