Postfix
-
Медіафайли у Вікісховищі
Postfix — вільний агент передачі пошти (MTA — mail transfer agent).
Postfix створений як альтернатива Sendmail. Вважається, що Postfix швидше працює, легший в адмініструванні, захищеніший і, що важливо, сумісний з Sendmail.
Спочатку Postfix був розроблений Вієтсом Венема (Wietse Venema) в той час, коли він працював у Дослідницькому центрі імені Томаса Ватсона компанії IBM. Перші версії програми стали доступні в середині 1999.
Postfix відрізняється продуманою модульною архітектурою, яка дозволяє створити дуже надійну і швидку поштову систему. Так, наприклад, привілеї root потрібні тільки для відкриття порту (TCP 25 порт), а демони, які виконують основну роботу, можуть працювати непривілейованим користувачем в ізольованому (chroot) оточенні, що дуже позитивно позначається на безпеці.
Архітектура Postfix виконана в стилі UNIX, де прості програми виконують мінімальний набір функцій, але виконують їх швидко та надійно. При простої поштової системи непотрібні демони можуть припиняти свою роботу, вивільняючи тим самим пам'ять, а при необхідності знову запускаються майстер-демоном.
Також варто відзначити простішу і зрозумілішу конфігурацію в порівнянні з Sendmail і меншу ресурсомісткість, особливо під час простою поштової системи.
Postfix сумісний з AIX, BSD, HP-UX, IRIX, GNU/Linux, Mac OS X, Solaris, Tru64 UNIX, фактично може бути зібраний на будь-якій Unix-подібній операційній системі, що підтримує POSIX і має компілятор C. Є службою пересилання пошти за умовчуванням в ОС NetBSD.
Поширеність
На початку 2011 року сервіс SecuritySpace провів автоматизоване опитування більш ніж мільйона поштових серверів. У результаті були виявлені наступні показники[2]: на 37.93% серверів використовується Exim, на 22.10% — Postfix, на 15.95% — Microsoft Exchange, на 14.47% — Sendmail. Що стосується тенденцій, то останні кілька років спостерігається стійке зниження частки Microsoft Exchange і Sendmail, які були лідерами, аж до 2008 року. Місце Exchange і Sendmail потроху займають Exim і Postfix.
Виноски
Посилання
- Офіційний сайт [Архівовано 22 серпня 2011 у Wayback Machine.]