Universum Film AG
нім. UFA GmbH[1] UFA | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
52°23′13″ пн. ш. 13°07′22″ сх. д. / 52.38706000002777330° пн. ш. 13.12281000002777809° сх. д. / 52.38706000002777330; 13.12281000002777809Координати: 52°23′13″ пн. ш. 13°07′22″ сх. д. / 52.38706000002777330° пн. ш. 13.12281000002777809° сх. д. / 52.38706000002777330; 13.12281000002777809 | |
Тип | кінокомпанія[d] |
Організаційно-правова форма господарювання | GmbH[2][1] |
Галузь | кіноіндустрія і креативні індустрії[3] |
Спеціалізація | кінематограф |
Засновано | 18 грудня 1917 |
Штаб-квартира | Бабельсберг |
Адреса | Dianastraße 21, 14482 Potsdam[2][1] |
Територія діяльності | Німеччина |
Ключові особи | Вольф Бауер, Мартін Лічер |
Продукція | кінофільми, телефільми, серіали |
Холдингова компанія | Bertelsmann і RTL Groupd |
Дочірні компанії | Tobis Filmd[3] і UFA Labd |
Член | Alliance of German Producers – Film & TVd[2] |
www.ufa.de | |
![]() | |
![]() |
УФА (UFA, «Universum Film AG», Deutsche Film-Aktiengesellschaft) — німецька медіакомпанія, що спеціалізується на випуску кіно- та телевізійної продукції.
Передісторія студії
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Altes-ufa-logo_Kopie_20mal20.jpg/130px-Altes-ufa-logo_Kopie_20mal20.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/Ufa_rgb_Raute.jpg/130px-Ufa_rgb_Raute.jpg)
Історія кіностудії бере початок з 1910 року. Нова студія була названа «Кіностудія Бабельсберг» (див. Бабельсберг) і стала однією з найбільших студій у Європі. Першим фільмом кіностудії стала картина «Танок мертвих».
У 1917 році на базі студії було організовано акціонерне товариство «UFA: Універсум Фільм Акцієнгезельшафт». У листопаді 1918 року рейхсвер у союзі з видатними фінансистами, промисловцями і власниками корабельних верфей видав постанову, згідно з якою при фінансовій підтримці декількох приватних банків, в тому числі Дойче банк, об'єдналися в кіноконцерн УФА, офіційна місія якого полягала в тому, щоб прославляти Німеччину згідно з урядовими директивами[4].
Незабаром після свого заснування УФА стала відігравати таку ж значну роль у Німеччині, як фірма «Пате» у Франції. Власники компанії робили ставку на найкращих діячів кіно, щоб завоювати, після настання миру, гегемонію на європейському кіноринку. УФА побудувала в Берліні найсучасніші в Європі кіностудії. Керівники нової фірми затвердили план випуску великих і дуже дорогих кінотворів в італійському дусі; одночасно вони відкрили по усій Німеччині великі розкішні зали для глядачів[5].
1920-і роки
Після поразки Німеччини в Першій світовій війні кіностудія деякий час не функціонувала. У середині 1920-х років американські кінопромисловці спробували отримати контроль над студією «УФА». Цю спробу було відвернено в 1927 році медіамагнатом Альфредом Гугенбергом, який отримав контрольний пакет акцій студії, хоча і після цього вона залишалася в економічній залежності від «Парамаунт» і «Метро-Голдвін-Майєр» (MGM). УФА отримала від американців позику в розмірі 17 мільйонів марок, однією з умов для якої був прокат у 20 кінотеатрах, що належали студії, американських фільмів. Наслідком цього стало те, що власна німецька програма фактично скоротилася наполовину[6].
У 1926 році в Бабельсберзі будується новий знімальний павільйон. У 1929 році Альфред Гугенберг погасив усі борги, що мала студія, після чого вона могла розвиватися. У найкоротші терміни були створені павільйони для звукових зйомок, було засновано декілька дочірніх підприємств; фільми, зняті студією, пішли в національний прокат[6].
1930–1940 роки
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/Bundesarchiv_Bild_183-1990-1002-500%2C_Besuch_von_Hitler_und_Goebbels_bei_der_UFA.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_183-1990-1002-500%2C_Besuch_von_Hitler_und_Goebbels_bei_der_UFA.jpg)
Зі 137 фільмів, знятих студією УФА у 1931 році, 46 були орієнтованими на закордон, що принесло студії 30 мільйонів рейхсмарок прибутку. Створені з самого початку багатомовними, фільми студії охочіше придбавалися європейськими країнами, ніж американські кінострічки. Уся продукція УФА умовно поділялася на дві категорії: комерційні стрічки і так звані фільми престижу. Всесвітній успіх таких кінострічок, як «Блакитний ангел» і «Конгрес танцює» (обидва зняті у 1931), давали змогу створювати «престижні кінострічки», які не приносили великого прибутку[6].
У гітлерівській Німеччині УФА добилася абсолютної монополії в усіх галузях кінопромисловості і знаходилася під контролем міністра пропаганди Йозефа Геббельса, ставши одним зі центрів кіноіндустрії Третього рейху. Під контролем нової влади на студії знімаються переважно розважальні стрічки, а також пропагандистські фільми про «нову Німеччину».
Післявоєнний період
З 1946 до 1992 року на території студії знаходилася ДЕФА.
Найвідоміші фільми від 1920 до 1940 років
Період з 1920-х до 1940-х років став для УФА «золотим віком» у кіно. У цей період компанія зробила значний внесок в історію німецького кінематографу. Серед найвідоміших стрічок студії тих років:
- 1922 — Доктор Мабузе, гравець / Dr. Mabuse, der Spieler (реж. Фріц Ланг)
- 1924 — Нібелунги / Die Nibelungen (реж. Фріц Ланг)
- 1927 — Метрополіс / Metropolis (реж. Фріц Ланг)
- 1930 — Блакитний ангел / Der blaue Engel (реж. Джозеф фон Штернберг)
- 1930 — Троє з бензоколонки / Die Drei von der Tankstelle (реж. Вільгельм Тіле)
- 1930 — Грабіжники / Einbrecher (реж. Ганс Шварц)
- 1931 — Конгрес танцює / Der Kongreß tanzt (реж. Ерік Чарелл)
- 1931 — Людина, що шукає свого убивцю / Der Mann, der seinen Mörder sucht (реж. Роберт Сьодмак)
- 1931 — Бомби над Монте-Карло / Bomben auf Monte Carlo (реж. Ганс Шварц)
- 1931 — Моя дружина, ошуканка / Meine Frau, die Hochstaplerin (реж. Курт Геррон)
- 1933 — Я та імператриця / Ich und die Kaiserin (реж. Фрідріх Голандер)
- 1935 — Тріумф волі / Triumph des Willens (реж. Лені Ріфеншталь)
- 1937 — Людина, яка була Шерлоком Холмсом / Der Mann, der Sherlock Holmes war (реж. Карл Гартль)
- 1938 — Мелодія, що відлунала / Verklungene Melodie (реж. Віктор Туржанський)
- 1941 — Жінки все ж кращі дипломати / Frauen sind doch bessere Diplomaten (реж. Георг Якобі; перший у Німеччині кольоровий повнометражний художній фільм)
- 1943 — Мюнхгаузен / Münchhausen (реж. Йозеф фон Бакі; художній кольоровий фільм, знятий до 25-ї річниці УФА)
- 1944 — Пунш з паленого цукру / Die Feuerzangenbowle (реж. Гельмут Вайс)
- 1944 — Дівчина моєї мрії — / Die Frau Meiner Träume (реж. Георг Якобі)
- 1945 — Кольберг / Kolberg (реж. Файт Харлан; монументальний пропагандистський фільм незадовго до падіння Третього Рейху)
- 1946 — Під мостами / Unter den Brücken (реж. Гельмут Койтнер)
Література
- Жорж Садуль. Всеобщая история кино. В 6-ти томах = Histoire générale du cinéma. — М. : Искусство, 1958-1982. (рос.)
- Зигфрид Кракауэр. Рождение УФА // От Калигари до Гитлера = From Caligari to Hitler. A Psychological History of the German Film. — М. : Искусство, 1977. — С. 42-46. — 10 000 прим.
- Васильченко А.В. Прожектор Доктор Геббельса. Кинематограф Третьего рейха. — М. : Вече, 2010. — 320 с. — (Элегантная диктатура) — ISBN 978-5-9533-4216-2.(рос.)
Примітки
- ↑ а б в г д http://www.ufa.de/
- ↑ а б в г д Bundestag Lobby Register / Hrsg.: Deutscher Bundestag — 2022.d:Track:Q110733123d:Track:Q154797
- ↑ а б Архів преси XX століття — 1908.d:Track:Q36948990
- ↑ Кракауер, 1977.
- ↑ Садуль та 1958-1982, 3.
- ↑ а б в А. Васильченко, 2010, с. 83.
Посилання
- Офіційний сайт UFA [Архівовано 15 березня 2022 у Wayback Machine.]
|
![]() | Це незавершена стаття про компанію або підприємство Німеччини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |