Obrouni
![]() | |
---|---|
![]() Žralok bílý (Carcharodon carcharias) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Třída | paryby (Chondrichthyes) |
Nadřád | žraloci (Selachimorpha) |
Řád | obrouni (Lamniformes) Berg, 1958 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Obrouni (Lamniformes) jsou řád žraloků, který zahrnuje jedny z nejznámějších žraloků jako žralok bílý, i některé z nejzvláštnějších žraloků, jako je žralok velkoústý nebo šotek. Z fosilních taxonů lze jmenovat megalodona. Do řádu náleží recentní čeledi liškounovití, obrounovití, lamnovití, velkotlamcovití, hlavorohovití, písečníkovití a krokodýlovcovití.
Charakteristika
Obrouni se vyznačují válcovitým tělem, středně velkou až mohutnou tlamou sahajícím až za oči, absencí mžurky, pěti žaberními štěrbinami, přítomností řitní ploutve, dvěma hřbetními ploutvemi bez trnů a ocasem s dlouhým horním lalokem a krátkým až absentním spodním lalokem.[1] Druhy ze dvou čeledí (lamnovití a liškounovití) patří k jediným druhům žralokům, u kterých se vyvinula mezotermie, tzn. teplota jejich těla je vyšší než okolní prostředí.[2] Jedná se především o makropredátory, avšak dva zástupci obrounů se živí filtrací kořisti z vody: žralok veliký a žralok velkoústý. Jediným dalším žralokem využívajícím filtraci jako potravní strategii je žralok obrovský z řádu malotlamců.[3] Filtrování kořisti se u obrounů vyvinulo konvergentně, tzn. nezávisle na sobě.[4]
Systematika
Evoluce
První obrouni se vyvinuli již v období jury, avšak během křídy došlo k poměrně rychlé radiaci, kdy se obrouni stali významnými členy mořských ekosystémů.[5][6][7] Největší druhové diverzity dosáhli v pozdním období křídy, avšak po vymírání K-Pg diverzita žraloků prudce klesla. Během paleogénu došlo k opětovnému rozšíření obrounů, avšak tentokrát v menších hustotách a během posledních 20 milionů let jejich druhová diverzita klesla na zhruba 17 druhů, které se zachovaly dodnes (srv. se žralouny, u kterých došlo během stejného období k rychlé speciaci do cca 290 druhů). K rapidnímu snížení druhové diverzity došlo patrně následkem jak biologických faktorů, jako je mezidruhová kompetice, tak nebiologických činitelů, jako byly změny v teplotě a hladině moří.[8][9]
Fylogeneze
Fylogenetické vztahy obrounů zobrazuje následující kladogram:[10][11][12][13]
Lamniformes – obrouni |
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Taxonomie
Taxonomie obrounů se neustále vyvíjí. Následující seznam zobrazuje hlavní recentní i fosilní linie (čeledi, rody a druhy).
řád Lamniformes – obrouni
- čeleď Alopiidae Bonaparte, 1838 (liškounovití)
- rod Alopias Rafinesque, 1810
- Alopias pelagicus Nakamura, 1935 (liškoun pelagický)
- Alopias superciliosus R. T. Lowe, 1841 (liškoun velkooký)
- Alopias vulpinus (Bonnaterre, 1788) (liškoun obecný)
- rod Alopias Rafinesque, 1810
- čeleď †Anacoracidae Capetta, 1987
- rod †Squalicorax
- rod †Scindocorax
- rod †Nanocorax
- rod †Ptychocorax
- čeleď †Aquilolamnidae Vullo et al., 2021?
- rod †Aquilolamna Vullo et al., 2021
- †Aquilolamna milarcae Vullo et al., 2021
- rod †Aquilolamna Vullo et al., 2021
- čeleď Cetorhinidae Gill, 1862 – obrounovití
- rod Cetorhinus Blainville, 1816
- Cetorhinus maximus (Gunnerus, 1765) (žralok veliký)
- †Cetorhinus huddlestoni (Welton, 2014)
- †Cetorhinus piersoni (Welton, 2015)
- rod †Keasius (Welton, 2013)
- rod Cetorhinus Blainville, 1816
- čeleď Eoptolamnidae[15]
- Nadčeleď Lamnoidea Bonaparte, 1835[18][19][20][21]
- čeleď Lamnidae J. P. Müller and Henle, 1838 – lamnovití
- rod Carcharodon A. Smith, 1838
- Carcharodon carcharias (Linnaeus, 1758) (žralok bílý)
- †Carcharodon hubbelli Ehret, Macfadden, Jones, Devries, Foster & Salas-Gismondi, 2012
- †Carcharodon caifassii Lawley, 1876
- rod Isurus Rafinesque, 1810
- Isurus oxyrinchus Rafinesque, 1810 (žralok mako)
- Isurus paucus Guitart-Manday, 1966 (žralok východní)
- rod Lamna Cuvier, 1816
- Lamna ditropis Hubbs & Follett, 1947 (žralok tichooceánský)
- Lamna nasus (Bonnaterre, 1788) (žralok sleďový)
- rod Carcharodon A. Smith, 1838
- čeleď †Otodontidae Gluckman, 1964
- rod †Cretalamna Gluckman, 1958
- rod †Otodus (=Carcharocles) (Agassiz, 1843)
- †Otodus obliquus (Agassiz, 1838)
- †Otodus angustidens (Agassiz, 1843)
- †Otodus chubutensis (Agassiz, 1843)
- †Otodus megalodon (Agassiz, 1843) (megalodon)
- †Otodus auriculatus (Jordan, 1923)
- †Otodus sokolovi (Zhelezko and Kozlov, 1999)
- rod †Megalolamna Shimada et al., 2016
- rod †Palaeocarcharodon Casieer, 1960
- rod †Kenolamna Siversson, 2017
- čeleď Lamnidae J. P. Müller and Henle, 1838 – lamnovití
- čeleď Megachasmidae Taylor, Compagno & Struhsaker, 1983 – velkotlamcovití
- rod Megachasma Taylor, Compagno & Struhsaker, 1983
- Megachasma pelagios Taylor, Compagno & Struhsaker, 1983 (žralok velkoústý)
- rod Megachasma Taylor, Compagno & Struhsaker, 1983
- čeleď Mitsukurinidae D. S. Jordan, 1898 – hlavorohovití
- rod Mitsukurina D. S. Jordan, 1898
- Mitsukurina owstoni D. S. Jordan, 1898 (žralok šotek)
- rod †Scapanorhynchus Woodward, 1889
- †Scapanorhynchus kysylkumensis
- †Scapanorhynchus lewisi (Davis, 1887)
- †Scapanorhynchus perssoni (Siverson, 1992)
- †Scapanorhynchus rapax (Quaas, 1902)
- †Scapanorhynchus raphiodon (Agassiz, 1843)
- †Scapanorhynchus texanus (Roemer, 1852)
- rod Mitsukurina D. S. Jordan, 1898
- čeleď Odontaspididae Müller & Henle, 1839 – písečníkovití
- rod Carcharias Rafinesque, 1810
- Carcharias taurus Rafinesque, 1810 (žralok písečný)
- rod Odontaspis Agassiz, 1838
- Odontaspis ferox (Risso, 1810) (žralok ostrozubý)
- Odontaspis noronhai (Maul, 1955) (žralok velkooký)
- rod Carcharias Rafinesque, 1810
- čeleď Pseudocarchariidae Compagno, 1973 – krokodýlcovití
- rod Pseudocarcharias Cadenat, 1963
- Pseudocarcharias kamoharai (Matsubara, 1936) (žralok krokodýlí)
- rod Pseudocarcharias Cadenat, 1963
- čeleď †Cardabiodontidae
- rod †CardabiodonCardabiodon Siverson, 1999
- †Cardabiodon ricki Siverson, 1999
- †Cardabiodon venator Siverson and Lindgren, 2005
- rod †DwardiusDwardius Siverson, 1999
- rod †ParotodusParotodus? Cappetta, 1980
- rod †CardabiodonCardabiodon Siverson, 1999
- čeleď †Cretoxyrhinidae
- rod †Cretoxyrhina Agassiz, 1843
- †Cretoxyrhina vraconensis Zhelezko, 2000
- †Cretoxyrhina denticulata Glückman, 1957
- †Cretoxyrhina agassizensis Underwood and Cumbaa, 2010
- †Cretoxyrhina mantelli Agassiz, 1843
- rod †Cretoxyrhina Agassiz, 1843
- čeleď †Serratolamnidae
- rod †Serratolamna
Odkazy
Reference
- ↑ COMPAGNO, Leonard J. V. FAO SPECIES CATALOGUE FIR/S125 Vol. 4, Part 1, SHARKS OF THE WORLD: An Annotated and Illustrated Catalogue of Shark Species Known to Dat. Rome: United Nations Development Programme, 1984. Dostupné online. S. 212. (anglicky)
- ↑ DONLEY, Jeanine M.; SEPULVEDA, Chugey A.; AALBERS, Scott A. Effects of temperature on power output and contraction kinetics in the locomotor muscle of the regionally endothermic common thresher shark (Alopias vulpinus). Fish Physiology and Biochemistry. 2012-10, roč. 38, čís. 5, s. 1507–1519. Dostupné online [cit. 2023-09-19]. ISSN 0920-1742. DOI 10.1007/s10695-012-9641-1. (anglicky)
- ↑ SIMS, David W. Filter-feeding and cruising swimming speeds of basking sharks compared with optimal models: they filter-feed slower than predicted for their size. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology. 2000-06-01, roč. 249, čís. 1, s. 65–76. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 0022-0981. DOI 10.1016/S0022-0981(00)00183-0. (anglicky)
- ↑ MITCHELL, Michaela. Convergent Evolution in Tooth Morphology of Filter Feeding Lamniform Sharks. Wright State University. 2016-01-01. Dostupné online [cit. 2023-09-20].
- ↑ GUINOT, Guillaume; ADNET, Sylvain; CAPPETTA, Henri. An Analytical Approach for Estimating Fossil Record and Diversification Events in Sharks, Skates and Rays. PLOS ONE. 5. 9. 2012, roč. 7, čís. 9, s. e44632. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 1932-6203. DOI 10.1371/journal.pone.0044632. PMID 22957091. (anglicky)
- ↑ SHIMADA, Kenshu; BECKER, Martin A.; GRIFFITHS, Michael L. Body, jaw, and dentition lengths of macrophagous lamniform sharks, and body size evolution in Lamniformes with special reference to ‘off-the-scale’ gigantism of the megatooth shark, Otodus megalodon. Historical Biology. 2021-11-02, roč. 33, čís. 11, s. 2543–2559. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 0891-2963. DOI 10.1080/08912963.2020.1812598. (anglicky)
- ↑ UNDERWOOD, Charlie J. Diversification of the Neoselachii (Chondrichthyes) during the Jurassic and Cretaceous. Paleobiology. 2006-03, roč. 32, čís. 2, s. 215–235. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 0094-8373. DOI 10.1666/04069.1. (anglicky)
- ↑ CONDAMINE, Fabien L.; ROMIEU, Jules; GUINOT, Guillaume. Climate cooling and clade competition likely drove the decline of lamniform sharks. Proceedings of the National Academy of Sciences. 2019-10-08, roč. 116, čís. 41, s. 20584–20590. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 0027-8424. DOI 10.1073/pnas.1902693116. PMID 31548392. (anglicky)
- ↑ BAZZI, Mohamad; CAMPIONE, Nicolás E.; KEAR, Benjamin P. Feeding ecology has shaped the evolution of modern sharks. Current Biology. 2021-12, roč. 31, čís. 23, s. 5138–5148.e4. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. DOI 10.1016/j.cub.2021.09.028. (anglicky)
- ↑ FERRÓN, Humberto G. Regional endothermy as a trigger for gigantism in some extinct macropredatory sharks. PLOS ONE. 22. 9. 2017, roč. 12, čís. 9, s. e0185185. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 1932-6203. DOI 10.1371/journal.pone.0185185. PMID 28938002. (anglicky)
- ↑ The Geological Society of London - Scaling a giant. www.geolsoc.org.uk [online]. [cit. 2023-09-20]. Dostupné online. DOI 10.1144/geosci2020-115.
- ↑ VELLA, Noel; VELLA, Adriana. The complete mitogenome of the Critically Endangered smalltooth sand tiger shark, Odontaspis ferox (Lamniformes: Odontaspididae). Mitochondrial DNA Part B. 2020-07-02, roč. 5, čís. 3, s. 3301–3304. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 2380-2359. DOI 10.1080/23802359.2020.1814886. PMID 33458146. (anglicky)
- ↑ GREENFIELD, Tyler. List of skeletal material from megatooth sharks (Lamniformes, Otodontidae). S. 1–9. Paleoichthys [online]. [cit. 2023-09-20]. Roč. 4, s. 1–9. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ STONE, Nicholas R.; SHIMADA, Kenshu. Skeletal Anatomy of the Bigeye Sand Tiger Shark, Odontaspis noronhai (Lamniformes: Odontaspididae), and Its Implications for Lamniform Phylogeny, Taxonomy, and Conservation Biology. Copeia. 2019-11-14, roč. 107, čís. 4, s. 632. Dostupné online [cit. 2023-09-20]. ISSN 0045-8511. DOI 10.1643/CG-18-160.
- ↑ a b c KRIWET, Jürgen; KLUG, Stefanie; CANUDO, José I.; CUENCA-BESCOS, Gloria. A new Early Cretaceous lamniform shark (Chondrichthyes, Neoselachii). Zoological Journal of the Linnean Society. October 2008, s. 278–290. DOI 10.1111/j.1096-3642.2008.00410.x. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ FREDERICKSON, Joseph A.; SCHAEFER, Scott N.; DOUCETTE-FREDERICKSON, Janessa A. A Gigantic Shark from the Lower Cretaceous Duck Creek Formation of Texas. PLOS ONE. 3 June 2015, s. e0127162. Dostupné online. DOI 10.1371/journal.pone.0127162. PMID 26039066. Bibcode 2015PLoSO..1027162F. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ 20-Foot Monster Shark Once Trolled Mesozoic Seas [online]. 3 June 2015 [cit. 2018-04-07]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ FERRÓN, H.G. Regional endothermy as a trigger for gigantism in some extinct macropredatory sharks. PLOS ONE. 2017, s. e0185185. DOI 10.1371/journal.pone.0185185. PMID 28938002. Bibcode 2017PLoSO..1285185F. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ COOPER, J.A. Scaling a giant. Geoscientist. 2020, s. 10–15. Dostupné online. DOI 10.1144/geosci2020-115. S2CID 242895754. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ GREENFIELD, T. List of skeletal material from megatooth sharks (Lamniformes, Otodontidae). Paleoichthys. 2022, s. 1–9. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ VELLA, N.; VELLA, A. The complete mitogenome of the Critically Endangered smalltooth sand tiger shark, Odontaspis ferox (Lamniformes: Odontaspididae). Mitochondrial DNA Part B. 2020, s. 3301–3304. DOI 10.1080/23802359.2020.1814886. PMID 33458146. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Literatura
- COMPAGNO, Leonard J. V. FAO SPECIES CATALOGUE FIR/S125 Vol. 4, Part 1, SHARKS OF THE WORLD: An Annotated and Illustrated Catalogue of Shark Species Known to Dat. Rome: United Nations Development Programme, 1984. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Obrouni na Wikimedia Commons
Taxon Lamniformes ve Wikidruzích